Справа № 466/6633/25
Провадження № 3/466/2206/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Баєва О.І. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

05.07.2025 року близько 23:00 год. за адресою м. Львів, вул. Чорновола під час опрацювання маршруту Дейм 6342 нарядом Національної гвардії гр. ОСОБА_1 не зупинився на вимогу та почав втікати, а в подальшому відмовився надавати документи для перевірки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового засідання, причин неприбуття суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема, статтею ст. 185 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Однак, разом з подачею матеріалів адміністративної справи в суд працівниками відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області не забезпечено явку в суді особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Таким чином в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, яке кваліфікується як злісна непокора законному розпорядженню поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вважаю, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст. 185 КУпАП, оскільки він своїми умисними діями вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, що стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №452379 від 06.07.2025, рапортом працівника поліції від 05.07.2025, а також іншими зібраними по справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, із врахуванням особи, яка притягується до відповідальності, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена, дії за ст. 185 КУпАП кваліфіковані правильно, тому до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя О. І. Баєва