Справа № 758/9403/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

26 серпня 2025 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2025 року о 23 годині 10 хвилині, у м. Києві, по вул. Наталії Ужвій, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, нестійка хода).

Водій на місці зупинки від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, як на місці так і у лікаря нарколога, чим порушив п.2.5.ПДР України.

В клопотанні про закриття провадження у справі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Кириченко В.Д. вказав, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в лікаря, що виключає наявність об`єктивної сторони правопорушення.

Працівником поліції не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факт порушення водієм положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , тому будь-які подальші дії поліцейського, що випливають з цієї зупинки, також є незаконними,

Зазначені поліцейським підстави зупинки, а саме: встановлення особи; не підтягується страховий поліс; агресивна манера водіння, не ґрунтуються на вимогах закону, бо не є порушенням ПДР. Крім того, в пункті 11 відповідного протоколу відсутні дані про винесення поліцейським постанов про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за наведені поліцейським порушення. За таких підстав поліцейський не мав права зупиняти транспортний засіб відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Долучений до протоколу відеозапис не фіксує рух транспортного засобу OPEL SENATOR державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 о 23:10 год 16.06.2025, як і не фіксує увімкнення сигналів проблискових маячків червоного і синього кольору під час руху даного транспортного засобу, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 364036 від 17 червня 2025 року.

Фактично поліцейські під`їхали до автомобіля, що стояв без руху, припаркований на узбіччі дороги, тому поліцейські не зупиняли під час руху транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 шляхом увімкнення сигналів червоного та синього кольору на службовому авто.

Підставою для проведення огляду, як вказує захисник, слугувало формальне припущення інспектора поліції Кухарова А.С. про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а не виявлення та фіксація ознак алкогольного сп`яніння, що мало б передувати встановленню факту відмови від проходження такого огляду, тому працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння.

Інспектор поліції Кухаров А.С. не повідомляє ОСОБА_1 про будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння, а тому підстав, згідно з вимогами Інструкції, для пропонування працівниками поліції пройти огляд водію, не було.

Зазначив, що доданий до протоколу відеозапис не фіксує переслідування поліцейськими будь-якого транспортного засобу.

Підставою для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, яку працівник поліції Кухаров А.С. оголосив ОСОБА_1 в ході розмови, слугувало припущення інспектора поліції.

Проте така підстава для проведення огляду на стан сп`яніння не грунтується на вимогах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС від 09.11.2015 № 1452/735.

Відеозапис з відеореєстратора поліцейського не фіксує роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав та суті правопорушення на момент виникнення у поліцейського припущення про сп`яніння водія, а прохання ОСОБА_1 скористатися правом на отримання професійного юридичної допомоги для захисту своїх прав та інтересів, поліцейськими проігноровано (12 хв. 40 с. відеозапису). Водночас поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що очікувати адвоката не будуть.

Поліцейським не складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, який мав бути складений після проходження водієм такого огляду на місці зупинки транспортного засобу у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водію. Саме в цьому документі мали б фіксуватися поліцейським ознаки сп`яніння ОСОБА_1 та факт відмови від проходження такого огляду на місці зупинки, що на думку поліцейських мав місце.

Поліцейськими не роз`яснено ОСОБА_1 , що відмова від проходження на стан сп`яніння утворює самостійний склад правопорушення і відповідальність така ж, як при керуванні в стані алкогольного сп`яніння.

В порушення п. п. 8, 12 розділу 2 Інструкції ч. 6 ст. 266 КУпАП інспектор поліції Кухаров А.С. оформив направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння 16.06.2025 о 23 год 59 хв, тобто вже після того як одягнув кайданки і затримав ОСОБА_1 та прийняв рішення про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що мало місце 16.06.2025 о 23 год 18 хв.

Відеозапис за 17.06.2025 (події відбувались в метрополітені під час вручення поліцейським копії протоколу) фіксує, як вищевказаний поліцейський відповідне направлення на огляд ОСОБА_1 не надає, і роз`яснює ОСОБА_1 , що він може самостійно звернутися до КМНКП «Соціотерапія» і без направлення пройти огляд на стан сп`яніння у даному медичному закладі, протягом 2 годин з часу складення поліцейським відповідного протоколу. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що підставою для проведення огляду в даному медичному закладі слугуватиме оформлений поліцейським протокол серії ЕПР 1 № 364036 від 17.06.2025, копію якого поліцейський передав ОСОБА_1 . Вищезгадане направлення на огляд, що долучене до протоколу серії ЕПР 1 № 364036 від 17.06.2025, вважав неналежним і недопустимим доказом по справі.

ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Драгер. Водночас в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які фактичні дані, що підтверджують об`єктивну неможливість поліцейського розпочати проведення цієї процедури по вул. Наталі Ужвій, 6, в місті Києві, зокрема, привести в дію спеціальний технічний прилад Драгер.

Відсутність доказів у справі щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом 16 та 17 червня 2025 року відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, також вказує на безпідставність звинувачень його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Долучений до протоколу відеозапис не фіксує процедуру складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення від 17 червня 2025 року за участі ОСОБА_1 у томі числі не фіксує роз`яснення прав за ст. 268 КУпАП.

Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Водночас ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частинами 2, 3 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому, особа реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодилася виконувати додатково покладені на неї обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пунктом 2.5 яких зобов`язано водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, встановлено дослідженими доказами в справі, зокрема:

- протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 №364036 від 17 червня 2025 року, в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначені виявлені працівниками патрульної поліції ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці, які передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735;

- відеозаписом долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що на початку самого відеозапису зафіксовано рух працівників поліції на службовому автомобілі з увімкненим сигналом проблискових маячків червоного та синього кольорів, що зафіксовано на 00 хв. 17 сек.

Так, працівники поліції підійшли до транспортного засобу марки «Opel», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 та водія ОСОБА_1 .

На вимогу надати посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, ОСОБА_1 відмовив та зазначив: «Це не я там вам документи дістаю?», просив повідомити причину зупинки, на що працівники поліції вказали, що в ОСОБА_1 спостерігалася агресивна манера водіння, «не підтягує» страховий поліс та при перестроюванні останній не ввімкнув покажчики повороту.

В ході розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 поводив себе зухвало та не виконував законні вимоги.

На 01 хв. 18 сек. працівники поліції повторно зазначили про вимогу надати посвідчення водія та реєстраційний документ та транспортний засіб, на що ОСОБА_1 повідомив «Нет». При цьому, в ході розмови жодного разу не заперечив факту керування транспортним засобом, а на запитання працівника поліції до особи, що стояла поряд з ОСОБА_1 «Ви водій?», останній повідомив: «Я пасажир».

На 05 хв. 53 сек. працівник поліції знову запитав ОСОБА_1 : «Чому при перелаштуванні зі смуги в смугу ти не включаєш покажчики повороту?»

На що ОСОБА_1 відповів: «Там три ряди, в третьому ряду не можна прямо поїхати, я з середнього ряду, як поїхав прямо, так і поїхав».

Згодом працівник поліції запитав ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої, на що ОСОБА_1 заперечив. Після чого, інший працівник поліції ОСОБА_1 повідомляє, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема вказавши на розширені зіниці очей, поведінка, що не відповідає дійсності та запах алкоголю з порожнини рота.

На 10 хв. 54 сек. працівник поліції запитує ОСОБА_1 : «Проходити огляд будете чи відмовляєтеся?», на що ОСОБА_1 відповів: «Я не розумію для чого». Згодом працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що «згідно правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння або на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Драгер або в лікаря-нарколога для встановлення того, чи перебуває водій в стані сп`яніння чи ні».

На 12 хв. 00 сек. ОСОБА_1 втретє запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, на 12 хв. 19 сек. останньому роз`яснено наслідки відмови та повідомлено, що в разі відмови на ОСОБА_1 буде складено адміністративний протокол за порушення п. 2.5 ПДР України за ст. 130 КУпАП.

Згодом ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що йому необхідна правова допомога.

Останньому надано можливість реалізувати право на захист, зокрема працівник поліції повідомив ОСОБА_1 номер безоплатної правової допомоги та пояснив, що чекати адвоката вони не будуть.

Після цього, ще неодноразово останньому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 кожного разу відповідав, що він не розуміє для чого це йому.

Щодо твердження захисника про відсутність причин зупинки варто зазначити, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не перебуває у прямому причинному зв`язку із обов`язком водія пройти, у встановленому законом порядку, відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а предметом доказування у даній справі є саме фактичні дані щодо відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, які окреслені диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП. За умови незгоди із причинами зупинки транспортного засобу, особа не позбавлена права, у встановленому процесуальним законом порядку, оскаржити такі дії працівників поліції, вважаючи їх незаконними та свавільними.

Сумнівів у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, у суду не виникає.

Твердження захисника, що долучений до протоколу відеозапис не фіксує рух транспортного засобу марки «Opel», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 о 23:10 год 16.06.2025 і на долученому відеозаписі відсутні дані про керування ним транспортним засобом та зупинки поліцейськими, судом не приймаються, так як на вказаному відеозаписі ОСОБА_1 не заперечував факту того, що він є водієм, крім цього, вказані твердження спростовуються відеозаписом долученим до матеріалів справи.

Посилання в протоколі на ознаки сп`яніння, які стали підставою для пропозиції пройти такий огляд, відповідають роз`ясненням, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, а саме: якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Поняття «виявлення у особи ознак сп`яніння» та «встановлення стану сп`яніння особи» є різними за своїм змістом. Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.

Виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів.

З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

В даному випадку працівники поліції, оцінивши поведінку та стан ОСОБА_1 , дійшли до висновку, що він може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а тому в порядку вимог ПДР України запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній фактично відмовився, неодноразово проігнорувавши вимогу працівників поліції.

Отже, виявлення у водіїв ознак сп`яніння є дискреційними повноваженнями поліцейських, а ознака алкогольного сп`яніння така як: запах алкоголю з порожнини рота може бути встановлена виключно органолептичним шляхом. Інші ознаки поліцейський встановлює шляхом візуального спостереження та аналізу поведінки водія. При цьому, відсутність перевірки ознак на відеозаписі не спростовують факт відмови від проходження огляду, адже наявність ознак встановлює виключно поліцейський і це є лише підставою для огляду, оскільки метою є встановлення факту керування у стані сп`яніння чи спростування такого стану за результатами огляду. Оскільки у даному випадку перевірці підлягають обставини щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то заперечення стосовно відсутності відео-доказів наявності ознак алкогольного сп`яніння є необґрунтованими.

Характер поведінки ОСОБА_1 та манера його спілкування з працівниками поліції, що зафіксовано відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, спростовує його доводи щодо наміру пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, а навпаки - підтверджує факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

В даному випадку дії/бездіяльність ОСОБА_1 щодо не надання згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, ненадання конкретної відповіді, слід вважати відмовою від проходження такого огляду.

Відмова від проходження огляду не означає лише вербальну, словесну відмову, але такою відмовою слід вважати невчинення певних дій, ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, ненадання відповіді тощо.

Поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, згоди на це не отримував. Поліцейський пропонував пройти огляд, в закладі охорони здоров`я та на місці події та зазначав, що він може і відмовитися. Зазначені дії поліцейського слід розцінювати, як намагання отримати хоч якусь відповідь від ОСОБА_1 . Враховуючи дії ОСОБА_1 поліцейським правильно оцінено його поведінку, як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Особиста суб`єктивна оцінка водієм свого стану не звільняє його ні від обов`язку виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, передбачену п. 2.5 ПДР України, ні від адміністративної відповідальності за невиконання такої вимоги.

При цьому слід зазначити, що проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, а не його правом, а відмова від проходження такого незалежно від підстав становить склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що йому не роз`яснювались його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, не може бути підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки це не позбавило ОСОБА_1 можливості скористатися цими правами в суді при розгляді складеного відносно нього протоколу.

Крім цього, з відеозапису вбачається, що на місці зупинки ОСОБА_1 реалізовано право на захист, останньому надано контактний номер безоплатної правової допомоги, крім цього, вищевказане спростовується протоколом про адміністративне правопорушення від 17 червня серії ЕПР1 №364036, який містить відмітку про роз`яснення ОСОБА_1 його прав. Зауважень з цього приводу особа на місці події не висловила.

Що стосується посилань ОСОБА_1 , що його не відсторонено працівниками поліції від керування транспортним засобом, то такі не є тією безумовною підставою для визнання дій водія такими, що не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який містить самостійні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності та не спростовує його вину в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції.

Відтак, варто зазначити, ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду у медичному закладі та на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, а доводи ОСОБА_1 , що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, є безпідставними, оскільки спростовуються відеозаписом та усією сукупністю доказів, що додані до матеріалів справи.

Суд зазначає, що саме відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольноо сп`яніння, є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУПАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння чи ні.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи, складені уповноваженими державними особами та дії цих посадових осіб, що їх складали, в порядку передбаченому чинним законодавством, стороною захисту не оскаржувалися, тобто вони не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення цих осіб до дисциплінарної відповідальності.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що стороною захисту подавалася заява в порядку, передбаченому чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо вчиненя працівниками поліції кримінального правопорушення при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУПАП

Також стороною захисту не надано відомостей про те, що вони зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності працівників патрульної поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг сторони захисту щодо дій працівників поліції під час складення ними протоколу, суд дійшов висновку, що підстав ставити під сумнів відомості, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших письмових доказах, не встановлено, вони заслуговують на увагу та можуть бути використані при розгляді вказаної справи.

Щодо доводів захисника про те, що в матеріалах справи відсутній Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, то дані доводи є необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу, то такий Акт не складено.

З огляду на наведені обставини ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, необхідним і достатнім убачається накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які повинні бути стягнуті із ОСОБА_1 .

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33, ч.1 ст. 130, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП та ст. 3, 4 Закону України «Про виконавче провадження»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О. О. Денисов