Справа №345/2131/25
Провадження № 3/345/537/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2025 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сухарник І.І., в присутності: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кобзака Р.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянку України, за ч. 1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

05.05.2025 поліцейським ПОГ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 254859, згідно якого 02.05.2025 близько 22.15 год. за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 умисно виражався нецензурною лайкою та тягнув за руку свою колишню дружину ОСОБА_2 , чим завдав шкоди психічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

Крім того, 05.05.2025 поліцейським ПОГ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД 254858, згідно якого 02.05.2025 близько 22.15 год. за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 у присутності свого малолітнього сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) умисно висловлював погрози (образи) в сторону колишньої дружини ОСОБА_2 , чим завдав шкоди психічному здоров`ю дитини ОСОБА_3 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

25.08.2025 ОСОБА_1 подав суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Зазначив, що з його сторони жодного домашнього насильства не було. Пояснив, що з колишньою дружиною ОСОБА_2 в них часто виникають словесні суперечки щодо майна в якому вони проживали та щодо неналежного виховання сина із сторони матері, яка часто залишала його без догляду на вихованні бабці, а сама часто їздить за межі України на сезонні роботи з 2023 року. Тому ОСОБА_1 ці роки постійно займався вихованням та утриманням ОСОБА_4 , хоча проживав окремо від них. Так ОСОБА_1 постійно відвідував його навчальний заклад, піклувався його здоров`ям, харчуванням на організовував йому дозвілля та відпочинок. Тому з цього приводу часто робив бувшій дружині зауваження та з цього приводу виникали суперечки з нею.

Згідно довідки Ріп`янського ліцею від 30.04.2024р. 01-23/62 видана ОСОБА_3 , 25.05.2012р. про те, що він навчається у Ряп`янському ліцею в 6 класі. Батько даного учні ОСОБА_1 бере активну участь у освітній діяльності свого сина, спілкується з класним керівником та відвідує виховні заходи, які проводяться в закладі. Мати ніякої участі у вихованні дитини не приймає, успішністю сина не цікавиться.

Згідно акту від 01.05.2024р. №31, який складений старостою Ріп`янського старостинського округу, 30.04.2024р. було проведено обстеження гр. ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_4 . При проведенні обстеження встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не зареєстрована в даному господарстві. Перебуває за межами України з 2023р.

Згідно характеристики, виданої Ріп`янською гімназією 22.05.2025р., з листопада 2024р. мати забрала сина за кордон у Польщу і до лютого він навчався на сімейній формі навчання /дистанційно/, а з лютого навчався в Ріп`янській гімназії.

ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_4 часто пропускає навчання по хворобі. У такому випадку хлопець з батьком звертаються до лікаря, проходять обстеження, отримують рекомендації щодо лікування. Батько закуповує ліки і слідкує за одужанням сина. На даний час ОСОБА_4 проживає з мамою. До підготовки домашніх завдань відноситься не достатньо відповідально. Потребує більшого контролю з боку матері під час виконання домашніх завдань.

02.05.2025р. ОСОБА_1 забрав сина з собою для влаштування дозвільних заходів і вони поїхали в м.Івано-Франківськ, де відпочивали з друзями. В цей день син ОСОБА_4 був трохи хворий на простудні захворювання, тому вони в Івано-Франківську скупили необхідні ліки і він їх приймав на протязі дня, все було добре. Але бувша дружина почала часто надзвонювати до сина ОСОБА_4 і постійно йому наголошувала, щоб він їхав додому, хоча достеменно знала що він з батьком в Івано-Франківську і син їй про це говорив. Такі дзвінки настільки були частими, що ОСОБА_1 з сином вже і не реагували. Коли вечором приїхали до місця їх проживання, то відвівши сина до будинку, вона словесно накинулась на ОСОБА_1 : чого син так довго, що вони робили, казала що він хворий. На це ОСОБА_1 відповів, що ОСОБА_2 запустила лікування сина, а тепер на нього кричить, ОСОБА_1 показав скільки ліків купив сину, і дорікнув їй, що вона не займається лікуванням сина. Це бувшій не сподобалось і вона почала його ображати різними непристойними словами і все. Цей конфлікт просто був на підвищених тонах, де вони один одному намагались довести свою правоту і не більше.

Жодного психологічного тиску не могло бути, бо словесна суперечка була конкретною, щодо виховання сина ОСОБА_4 , хто як займається і все. Проте їй це не сподобалось і вона почала кричати щоб ОСОБА_1 забирався з будинку, що вона викликає поліцію. ОСОБА_1 залишив помешкання і поїхав геть з будинку. На цьому їх відносини в цей день закінчились. Все було спокійно наступні дні, проте 05.05.2025р. до помешкання ОСОБА_1 приїхав працівник поліції, який пояснив, що бувша дружина написала в поліцію на нього заяву і він мусить взяти в нього пояснення та скласти на нього якісь документи. ОСОБА_1 пояснив все як було, що жодного насильства не вчиняв і підписав документи.

Також 25.08.2025 захисник ОСОБА_1 адвокат Кобзан Р.М. подав суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Зазначив, що матеріали справи не містять достатніх даних щодо вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 щодо колишньої дружини ОСОБА_2 та їх малолітнього сина ОСОБА_3 , виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що правопорушення вчинено 02.05.2025р, тоді як протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 лише 05.05.2025р.

Більше того, всі долучені до матеріалів справи докази (письмові пояснення та заява про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію) отримані від учасників справи 02.05.2025р., у тому числі від потерпілої ОСОБА_2 , а також повідомлення від 02.05.2025р. від зас. начальника відділу начальника слідчого відділу ОСОБА_6 до нач. поліції про відсутність кримінального правопорушення та направлення матеріалів для розгляду згідно Закону «Про звернення громадян» або КУпАП.

Відтак, є незрозумілими причини пропущення строку складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП, - не пізніше 24-х годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Таким чином, з вищенаведених підстав щодо інформації про вчинення правопорушення уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, та складено протокол про адміністративне правопорушення з порушенням встановленого законом порядку, без поважних на те причин, відповідно, останній є таким, що отриманий з порушенням встановленого законом порядку та не може прийматись до уваги як доказ.

Захисник зазначає, що з пояснень ОСОБА_1 та досліджених матеріалів справи неможливо встановити в діях останнього наявності умислу на заподіяння шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод. Водночас, встановлено, що між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною ОСОБА_2 протягом тривалого періоду часу наявні неприязні відносини, щодо виховання сина ОСОБА_4 , які, як наслідок, можуть призвести до безпідставного звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за відсутності інших доказів на підтвердження його провини. Зокрема, встановлено, що передуванням події, яка мала місце 02.05.2025р., між сторонами справи фактично виник спір щодо місця перебування та виховання сина ОСОБА_3 , який тривалий час на протязі дня перебував з ОСОБА_1 в Івано-Франківську на відпочинку. Тобто, має місце ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що вказує саме про наявність конфлікту, спір щодо якого може бути вирішено в цивільно-правовому порядку, а не домашнього насильства.

Захисник вважає, що сукупність доказів свідчить, що дії ОСОБА_1 не виходили за межі звичайних конфліктних відносин між колишнім подружжям щодо виховання свого сина ОСОБА_4 , не містять відповідних ознак домашнього насильства та не вказують на їх навмисний характер та наявність наміру, спрямованого на заподіяння шкоди психологічному здоров`ю потерпілого, не свідчать про порушення прав і свобод останнього з використанням значної переваги в силі, яка дозволяє досягти бажаного результату.

Крім того, звернення ОСОБА_7 /співжительки ОСОБА_1 / до правоохоронних органів свідчить про наявність конфлікту між сторонами, але саме по собі не підтверджує факту вчинення домашнього насильства між бувшим подружжям.

Таким чином, сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи вказують на конфлікт між бувшим подружжям щодо виховання сина ОСОБА_4 сторонами і не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, і в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують застосування до потерпілої ОСОБА_2 психологічного та фізичного насильства. Також в разі недоведення вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_2 і не може бути його вина у вчиненні домашнього насильства щодо малолітнього сина ОСОБА_4 з обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 254858 від 05.05.2025.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , після роз`яснення ст. 268 КУпАП, просив про закриття провадження у справі з підстав, які зазначено у письмовому клопотанні.

В судовому засіданні захисник Кобзан Р.М. після роз`яснення ст. 271 КУпАП, просив про закриття провадження у справі з підстав, які зазначено у письмовому клопотанні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, приходжу до наступних висновків.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №254859 від 05.05.2025, в якому зазначено, що 02.05.2025 близько 22.15 год. за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 умисно виражався нецензурною лайкою та тягнув за руку свою колишню дружину ОСОБА_2 , чим завдав шкоди психічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру (а.с.1); протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 254858, в якому зазначено, що 02.05.2025 близько 22.15 год. за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 у присутності свого малолітнього сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) умисно висловлював погрози (образи) в сторону колишньої дружини ОСОБА_2 , чим завдав шкоди психічному здоров`ю дитини ОСОБА_3 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру (а.с.2); протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію та письмові пояснення ОСОБА_2 від 02.05.2025, згідно з якими 02.05.2025 ОСОБА_1 ображав її, шарпав за руки та погрожував (а.с.5,6); письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.7); форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с.8,9); свідоцтво про народження сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Також судом було досліджено докази, які надано ОСОБА_1 : акт Ріп`янського старостинського округу від 01.05.2024 про те, що за адресою АДРЕСА_4 проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 не зареєстрована в даному господарстві, перебуває за межами України з 2023 року (а.с.35); довідку з Ріп`янського ліцею від 30.04.2024, з якої вбачається, що батько ОСОБА_3 бере участь в освітній діяльності сина, відвідує виховні заходи, а мати дитини участі у вихованні сина не приймає, успішністю сина не цікавиться (а.с.36); характеристику з Ріп`янської гімназії на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої вбачається, що з листопада 2024р. мати забрала сина за кордон у Польщу і до лютого він навчався на сімейній формі навчання /дистанційно/, а з лютого навчався в Ріпянській гімназії. Назарій часто пропускає навчання по хворобі. У такому випадку зі слів хлопця, з батьком звертаються до лікаря, проходять обстеження, отримують рекомендації щодо лікування. Батько закуповує ліки і слідкує за одужанням сина. На даний час ОСОБА_4 проживає з мамою. До підготовки домашніх завдань відноситься не достатньо відповідально. Потребує більшого контролю з боку матері під час виконання домашніх завдань (а.с.37); звернення від 15.08.2025 ОСОБА_7 (співжительки ОСОБА_1 ) до поліції з приводу вчинення ОСОБА_8 (дочкою ОСОБА_1 ) образ, погроз (а.с.38); медичні документи ОСОБА_3 , з яких вбачається, що декларацію з лікарем підписував його батько ОСОБА_1 (а.с.39-40); фото зі спільного відпочинку ОСОБА_1 з сином (а.с.42-47).

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частина 2 ст. ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Диспозиція ст. 173-2 КУпАП є бланкетною, тобто вона відсилає до іншого законодавства, зокрема до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою,стосовно якої він винесений, не проходженні колекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Отже, для визнання факту домашнього насильства слід звернутися до його ознак:

- умисність (з наміром досягнення бажаного результату);

- спричинення шкоди;

- порушення прав і свобод людини;

- значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Отже, для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII Із змінами, внесеними згідно із Законами № 2671-VIII від 17.01.2019, ВВР, 2019, № 18, ст.73 № 2849-IX від 13.12.2022.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 зазначеного Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід вказати, що зазначити, що конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №254859 від 05.05.2025, 02.05.2025 близько 22.15 год. за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 умисно виражався нецензурною лайкою та тягнув за руку свою колишню дружину ОСОБА_2 , чим завдав шкоди психічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 254858, 02.05.2025 близько 22.15 год. за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 у присутності свого малолітнього сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) умисно висловлював погрози (образи) в сторону колишньої дружини ОСОБА_2 , чим завдав шкоди психічному здоров`ю дитини ОСОБА_3 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Разом з тим, в судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 , захисника, та досліджених матеріалів справи не представилося можливим встановити в діях останнього наявності умислу на заподіяння шкоди потерпілим шляхом порушення їх прав і свобод. Водночас, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною ОСОБА_2 протягом тривалого періоду часу наявні неприязні відносини, які стосуються виховання їх сина ОСОБА_3 , і як наслідок, можуть призвести до безпідставного звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за відсутності інших доказів на підтвердження його провини.

Зокрема, встановлено, що 02.05.2025р. ОСОБА_1 забрав сина з собою для влаштування дозвільних заходів і вони поїхали в м.Івано-Франківськ, де відпочивали з друзями. В цей день син ОСОБА_4 був трохи хворий на простудні захворювання, тому вони в Івано-Франківську скупили необхідні ліки і він їх приймав на протязі дня, все було добре. Але колишня дружина почала часто надзвонювати до сина ОСОБА_4 і постійно йому наголошувала, щоб він їхав додому, хоча достеменно знала, що він з батьком в Івано-Франківську і син їй про це говорив. Такі дзвінки настільки були частими, що ОСОБА_1 з сином вже і не реагували. Коли вечором приїхали до місця їх проживання, то відвівши сина до будинку, вона словесно накинулась на ОСОБА_1 : чого син так довго, що вони робили, казала що він хворий. На це ОСОБА_1 відповів, що ОСОБА_2 запустила лікування сина, а тепер на нього кричить, ОСОБА_1 показав скільки ліків купив сину, і дорікнув їй, що вона не займається лікуванням сина. Це колишній дружині не сподобалось і вона почала його ображати різними непристойними словами і все. Цей конфлікт був на підвищених тонах, де вони один одному намагались довести свою правоту. ОСОБА_9 суперечка була конкретною, щодо виховання сина ОСОБА_4 , хто як займається. Таким чином, має місце ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що вказує саме про наявність конфлікту, спір щодо якого може бути вирішено в цивільно-правовому порядку, а не домашнього насильства.

Що стосується правопорушення зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 254858 від 05.05.2025 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, то слідзазначити що в разі недоведення вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_2 не може бути доведена його вина у вчиненні домашнього насильства щодо малолітнього сина ОСОБА_4 .

Суд вважає, що сукупність досліджених доказів свідчить, що дії ОСОБА_1 не виходили за межі звичайних конфліктних відносин між колишніми чоловіком та колишньою дружиною, не містять відповідних ознак домашнього насильства та не вказують на їх навмисний характер та наявність наміру, спрямованого на заподіяння шкоди психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , не свідчать про порушення прав і свобод останньої з використанням значної переваги в силі, яка дозволяє досягти бажаного результату.

Крім того, складення 05.05.2025 протоколів за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за фактом події, яка мала місце 02.08.2025, не свідчить про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стали жертвами домашнього насильства, а навпаки свідчить про паритетність сторін конфлікту, які висловлюють одне одному певні претензії. При цьому, звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів свідчить про наявність конфлікту між сторонами, але саме по собі не підтверджує факту вчинення домашнього насильства.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, і в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують застосування до потерпілих насильства.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення вчинено 02.05.2025р, тоді як протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 лише 05.05.2025. Більше того, всі долучені до матеріалів справи докази (письмові пояснення та заява про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію) отримані від учасників справи 02.05.2025р. Відтак, є незрозумілими причини пропущення строку складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП не пізніше 24-х годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Частиною 2 статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Водночас сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні статті 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлені порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для особи, не встановлює її прав і обов`язків.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, керуючись принципом доведеності вини поза розумним сумнівом, суд вважає недоведеним обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та приходить до переконання закрити вказане провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173-2, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч ч. 1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: