ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 рокуСправа № 495/947/25
Номер провадження 3/495/488/2025

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Віталій МИШКО розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції №2 Головного управління НП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2025 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Одеського районного управління поліції №2 Головного управління НП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП).

Із матеріалів справи вбачається, що 19.01.2025 о 22 год 00 хв на ПП Маяки АД М15 Одеса-Рені 48 км., водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «MAN», д/н НОМЕР_1 із напівпричепом BURG НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, висновок приладу «Драгер 0655», тест №02285 від 19.01.2025 року 1,81‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився.

24.04.2025 року представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Швець К.О. подала до суду клопотання про закриття провадження по справі. З клопотання вбачається, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, а перебував на спальному місці в кузові КТЗ MAN д/н НОМЕР_3 з напівпричепом BURG НОМЕР_2 . Безпосереднє керування транспортним засобом здійснював ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про що ним було повідомлено представників прикордонної служби, що здійснювали виклик патрульної поліції та представників патрульної поліції, вказаний факт підтверджується наявними в матеріалах справи поясненнями ОСОБА_3 від 19.05.2025 року та ОСОБА_1 від 19.05.2025 року.

Більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази зупинення транспортного засобу. Відеозаписи, які долучено до матеріалів справи починаються з моменту, де працівники поліції вже спілкуються в КТЗ патрульної поліції з ОСОБА_1 .

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом і, таким чином, не міг порушити п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху. Відсутність встановленого факту керування ним автотранспортним засобом є наслідком незаконності усіх подальших дій працівників поліції що до нього, у тому числі складення протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він був лише пасажиром. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості, які б вказували зворотне.

На підставі викладеного, просила закрити провадження у справі №495/947/25 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

21.08.2025 року адвокатом Швець К.О. було подано до суду пояснення свідка ОСОБА_2 , який перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_4 з 10.11.2024 року по теперішній час. Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_2 19.01.2025 року дійсно керував автомобілем марки «MAN», д/н НОМЕР_1 із напівпричепом BURG НОМЕР_2 , а ОСОБА_1 перебував у транспортному засобі, як пасажир на спальному місці. Заїхавши на пропускний пункт Маяки А/Д M15 Одеса-Рені 48 хм., до транспортного засобу з боку пасажирського сидіння підійшов представник прикордонної служби. Для того, аби не затримувати працівників прикордонної служби, ОСОБА_2 вийшов із транспортного засобу зі сторони пасажирського сидіння та попросив ОСОБА_1 вийти з транспортного засобу та показати свої документи для встановлення особи, а також відкрити кузов для можливості представникам прикордонної служби встановити його вміст. За даними фактами ОСОБА_2 подав пояснення представникам поліції, що містяться в матеріалах справи, однак представник поліції не звернули уваги на дані факти і склали протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Швець К.О. про закриття провадження у справі, письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , оглянувши відеофайли, які надані до протоколу, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з таких підстав.

Відповідності до статті 1 Кодексу, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

З`ясовуючи обставини справи, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299 (далі Інструкція), де зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. Відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.

Працівниками Одеського районного управління поліції №2 Головного управління НП в Одеській області додано до протоколу про адміністративне правопорушення диск, із відео файлами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 спілкується з працівниками поліції в патрульній машині.

Однак, на даних відеофайлах не зафіксовано ані руху транспортного засобу марки «MAN», д/н НОМЕР_1 із напівпричепом BURG НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 , ані моменту його зупинки працівниками поліції. Відеозапис не відкриває всю суть правопорушення яке відповідно до даного протоколу скоїв ОСОБА_1 .

Як вбачається з відеофайлів, відеозйомка не проводилась безперервно, що є порушенням п.5. розділу II Інструкції, тобто працівниками поліції безперервна відеофіксація обставин вчинення виявлення адміністративного правопорушення не проводилась, відео фіксація події не проводилась з моменту зупинки транспортного засобу до кінця оформлення протоколу.

Також, суд звертає увагу, що з наданих відеозаписів не вбачається факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Згідно із п.1.5 ПДР України, водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії .

Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Так, об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом, втім, як встановлено в судовому засіданні, відсутні жодні свідчення того, що особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зупинили працівники поліції під час керуванням останнім автомобілем марки «MAN», д/н НОМЕР_1 із напівпричепом BURG НОМЕР_2 .

На відеозаписах, долучених до справи, не зафіксований факт керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто не зафіксоване правопорушення, за яке притягається ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме: відсутні докази виконання функцій водія, тобто керування транспортним засобом. Відтак, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, сам по собі, не може бути доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги відсутність на наданому дискі фіксації того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, враховуючи письмові покази свідка ОСОБА_2 з яких вбачається, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом «MAN», д/н НОМЕР_1 із напівпричепом BURG НОМЕР_2 , суд дійшов до висновку, що обставини викладені у протоколі ААД № 930745 від 20.01.2025 року, не знайшли свого підтвердження.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій вст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Також позиція висловлена у п. 39 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №463/1352/16-а від 08.07.2020 p., де зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності слід закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 255, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі № 495/947/25 у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КПАП України - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Віталій МИШКО