ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/809/25

3/609/367/2025

26 серпня 2025 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з СПД № 2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РВП ГУНП України в Тернопільській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , пенсіонера, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності постановою Шумського районного суду Тернопільської області №609/614/25 від 02.07.2025 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,

про притягнення до адміністративної відповідальності:

- за ч. 3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

- за ч. 3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

26 серпня 2025 року до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №733909 від 30.07.2025, з якого вбачається, що: «09.07.2025р. о 22:57 год гр. ОСОБА_1 під час телефонної розмови із своєю співмешканкою ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру тобто висловлював словесні образи, погрози під час розмови, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 26 серпня 2025 року до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №733912 від 30.07.2025, з якого вбачається, що: «27.07.2025р. о 22:13 год гр. ОСОБА_1 під час телефонної розмови із своєю співмешканкою ОСОБА_2 вчинив насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, погрози внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, а також те, що вказані справи є однорідними (по них притягується до відповідальності одна і та ж особа), тому слід об`єднати їх в одне провадження для спільного розгляду.

В судовому засіданні особа стосовно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину свою визнав, щиро розкаявся та запевнив суд, що більше такого не повториться.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст.268 КУпАП, заслухавши у судовому засіданні його пояснення, дослідивши матеріали справ, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протоколи та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП повністю доведена матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №733909 від 30.07.2025; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №733912 від 30.07.2025; рапортами працівника поліції; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.07.2025 та від 30.07.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23.07.2025 та від 30.07.2025; копією постанови Шумського районного суду Тернопільської області №609/614/25 від 02.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП; поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справ, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та долучені до них матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до пунктів 3, 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 даного Закону особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно норм вказаного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Протиправні дії за статтею 173-2 КУпАП можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.

Диспозиція ч. 3 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за дії, пов`язані з повторним протягом року вчиненням домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Так, відповідно до постанови Шумського районного суду Тернопільської області №609/614/25 від 02 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 1360 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені вище докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАП, оскільки він, будучи особою, якого протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, вчинив повторне домашнє насильство, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім цього, згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, характеризуючі дані, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч.3 ст.173-2, ст. 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 №609/809/25 (провадження №3/609/367/2025) та №609/810/25 (провадження №3/609/368/2025) об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі №609/809/25 (провадження №3/609/367/2025).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, у відповідності до вимог ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн (одна тисяча двадцять гривень) в дохід держави.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів на підставі ч.2 ст.308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК