ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/17040/25

Провадження № 33/820/590/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює на посаді начальника Управління охорони здоров`я Хмельницької міської ради, заступника голови опікунської ради, за адресою: м.Хмельницький, вул. Грушевського, 64,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

Стягнуто з нього на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_2 , працюючи на посаді начальника Управління охорони здоров`я Хмельницької міської ради, заступника голови опікунської ради, за місцем своєї роботи, м. Хмельницький, вул. Грушевського, 64, порушив вимоги ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатур та адвокатську діяльність», а саме надав неповну інформацію на запит адвоката Гопки В.В. від 25.03.2025 року №2503/2025, чим порушив професійні права адвоката Гопки В.В. на отримання інформації, необхідної для надання правової допомоги клієнту.

Своїми діями, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі Ткач Б.В. просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 21 липня 2025 року, вказану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Уважав, що постанова є незаконною та необґрунтованою через неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначав, що місцевий суд безпідставно притягнув його до відповідальності за ч.5 ст.212-3 КУпАП, оскільки склад порушення носив формальний характер, що і практикою ЄСПЛ і практикою вітчизняного судочинства визнається недостатньою підставою для притягнення особи до відповідальності.

Зауважував, що суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки його поясненням, а натомість сукупно описав це як визнання винуватості.

Посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено за формальними ознаками без з`ясування істинних обставин справи.

Стверджував, що ним вчасно було підготовлено і скеровано відповідь запитувачу інформації. З відповіді, наданої на адвокатський запит, очевидно вбачалося, що без надання достатньої кількості документів розгляд питання можливості призначення ОСОБА_3 опікуном своєї матері ОСОБА_4 відбуватися не міг.

Таким чином, для будь-якого об`єктивного стороннього спостерігача є очевидним, що фактично відповідь на всі поставлені у запиті питання була надана.

Жодних зауважень щодо отриманої відповіді від адвоката в письмовій чи телефонній комунікації не надходило.

Бажання притягнення його до адміністративної відповідальності є спробою помсти та тиску через рішення ухвалене внаслідок розгляду питання можливості призначення ОСОБА_3 опікуном своєї матері ОСОБА_4 .

Зазначав, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин, оскільки участі у розгляді справи він не брав. Про постанову випадково дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 7 серпня 2025 року. З ЄДРСР убачається, що оскаржувана постанова була внесена до реєстру лише 30.07.2025, а її оприлюднення відбулося лише 1.08.2025. Отже, строк пропущено з поважних причин.

Звертав увагу суду на те, що місцевим судом проігноровано вимоги КУпАП, а саме відповідь на адвокатський запит була надана ще 26.03.2025 року і станом на день розгляду протоколу в суді першої інстанції сплинули строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст.38 КУпАП (останній день 26.06.2025).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час і місце даного судового розгляду. У судове засідання не з`явився проте подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Відповідно до ч.3 ст.268 КУпАП при розгляді справ, передбачених ст.212-3 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Отже, за таких обставин з метою дотримання розумних строків її розгляду, нез`явлення до суду не перешкоджає розгляду справи в її відсутності відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши потерпілого ОСОБА_1 , який заперечив проти апеляційної скарги, приходжу до висновку про таке.

Оскаржувана постанова не була своєчасно отримана ОСОБА_2 , участі у розгляді справи у суді першої інстанції він не брав. Відтак, строк на її оскарження був пропущений з поважних причин, зазначених у апеляційній скарзі, та підлягає поновленню апеляційним судом.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

При цьому, законодавець у положеннях ст.7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Накладаючи на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 надав відповідь на адвокатський запит, яка не містить запитуваної адвокатом інформації, що була визначена ним як необхідна для надання правничої допомоги клієнту.

З висновками суду щодо наявності у діях ОСОБА_5 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, апеляційний суд погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до ч.5 ст.212-3 КУпАП неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція зазначеної вище статті передбачає три самостійні (окремі) склади вказаного адміністративного правопорушення, а саме: 1) неправомірна відмова в наданні інформації; 2) несвоєчасне або неповне надання інформації; 3) надання інформації, що не відповідає дійсності; у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон).

Адвокатський запит письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

25.03.2025 року адвокат Гопка В.В., діючи в інтересах ОСОБА_3 направив на ім`я начальника Управління охорони здоров`я Хмельницької міської ради, заступника голови опікунської ради Ткача Б.В. адвокатський запит №2503/2025 з проханням серед іншого надати інформацію про те: «чи дійсно ОСОБА_3 подано достатньо документів на підставі яких прийнято висновок щодо можливості призначення ОСОБА_3 опікуном своєї матері ОСОБА_4 ?» та запитував іншу інформацію.

На адвокатський запит ОСОБА_2 надав відповідь за вих. №Г-671-25 від 26.03.2025 року, «по результатам засідання опікунської ради, як дорадчого органу опіки та піклування, від 09.10.2024 року розглянута заява ОСОБА_3 , прийнято висновок про можливість призначення ОСОБА_3 опікуном над недієздатною матір`ю ОСОБА_4 . Управлінням охорони здоров`я підготовлений проект рішення на засідання виконавчого комітету від 26.12.2024 року, нa якому, відповідно до регламенту засідання виконавчого комітету, рішення приймається поіменним голосуванням членів виконавчого комітету, без вказівки чи пояснення про прийняття відповідного рішення.

У разі позитивного рішення готується відповідне подання до суду про призначення опікуна. В разі не прийняття відповідного рішення, підготовлений витяг з протоколу засідання, в даному разі №27 від 26.12.2024 року, в якому зазначено, що заява ОСОБА_3 про призначення його опікуном, не набрало достатньої кількості голосів, тому рішення про призначення його опікуном не прийнято».

Отже, надана ОСОБА_2 відповідь на адвокатський запит свідчить про неповну відповідь на запитувану адвокатом інформацію.

Доводи апеляційної скарги щодо невмотивованості постанови судді першої інстанції, апеляційний суд відхиляє, як такі, що спростовуються змістом оскаржуваного судового рішення.

Водночас, апеляційний суд уважає слушними аргументи апелянта щодо недотримання судом вимог в частині строків накладення адміністративного стягнення, зважаючи на таке.

Оскільки інкриміноване правопорушення вчинено 26 березня 2025 року, та на час фактичного винесення постанови судом першої інстанції (21 липня 2025 року), тримісячний строк для накладання адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, закінчився, що унеможливлює притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.212-3 КУпАП та накладення на нього стягнення.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З правового аналізу положень ст.38 КУпАП убачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення. Відтак, така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, постанова судді підлягає скасуванню в частині накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, а провадження у справі закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2025 року в частині накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.