П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Наумов С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про самовідвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Костюка О.В. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 130 КУпАП, який протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями розподілений судді Рівненського міського суду Рівненської області Костюку О.В.

Суддя Рівненського міського суду Костюк О.В. подав заяву про самовідвід судді, мотивуючи тим, що особисто знайомий із правопорушником та перебувають у дружніх відносинах, а тому наведені обставини виключають його участь, як головуючого судді при розгляді вказаних адміністративних матеріалів.

В судове засідання учасники судового розгляду не викликались.

Нормами КУпАП не визначено порядку вирішення заяви про відвід судді, однак враховуючи вимоги діючого законодавства, суд вважає за необхідним та можливим розглянути зазначену заяву, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Таким чином, з метою забезпечення виконання положень ст. 1 КУпАП, при вирішенні питання про відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права та, при розгляді заяви про відвід, суду необхідно керуватися положеннями ст.ст. 75, 80, 81 КПК України.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні: слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім"ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою (ст. 75 КПК України).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов"язані викликати довіру в учасників судового розгляду , а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений (п.52-53 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 заява №33949/02, рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 28.10.1998).

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб"єктивного та об"єктивного критеріїв. За суб"єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об"єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 березня 2010 року, "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року).

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об"єктивного рішення у справі.

Таким чином, з метою уникнення сумнівів щодо об"єктивності розгляду справи, суд, вважає за необхідне заяву про самовідвід судді Рівненського міського суду Костюка О.В. задовольнити.

Керуючись ст. ст. 245, 294 КУпАП, ст. ст. 15-80 КК України, ч. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Костюка О.В. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 130 КУпАП - задовольнити.

Матеріали про адміністративне правопорушення № 569/17070/25 відносно ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 130 КУпАП передати на повторний автоматизований розподіл у порядку ст. 35 КПК України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов