Номер провадження 3/754/3540/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 серпня 2025 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Тарасенко Н.В., за участю прокурора Шкурпело Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли до розгляду з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ФОП, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , припинивши з 08 листопада 2022 року діяльність на посаді старшого інспектора з особливо важливих доручень відділу професійної підготовки управління кадрового забезпечення Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, маючи спеціальне звання - «капітан поліції», будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції», суб`єктом згідно з Приміткою до ст. 172-6 КУпАП, як особа, яка припинила діяльність пов`язану з використанням функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення абз. 2 ч. 2 ст. 45, п. 2-7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала 28 липня 2025 року о 06 год. 28 хв., шляхом заповнення на офіційному веб сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2022 рік, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнала та підтвердила встановлені судом обставини.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до норм ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, крім визнання нею своєї вини, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

1/ даними, що містить протокол про адміністративне правопорушення № 202 від 12 серпня 2025 року, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого правопорушення;

2/ копіями наказів МВС від 01 квітня 2022 року №189 о/с про призначення ОСОБА_1 на посаду та від 03 листопада 2022 року № 815 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади з 07 листопада 2022 року;

3/ копією розписки ОСОБА_1 від 07 листопада 2022 року про інформування з вимогами п. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року.

4/ роздруківкою поданої ОСОБА_1 декларації від 28 липня 2025 року;

5/ відомостями щодо послідовності дій ОСОБА_1 в "Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених виконання функцій держави або місцевого самоврядування" за період 31.12.2022-29.07.2025.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, особу порушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушниці та ступеню її вини, необхідним і достатнім для її виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850грн. (вісімсот п`ятдесят).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя