1Справа № 335/6693/25 3/335/1852/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя Романько О.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ГУ ДПС у Запорізькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, рнокпп НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Пологівським РВ УМВС України в Запорізькій області від 31.07.2013, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючою за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою діяльність ТОВ «ОМЕГА» (), займаючою посаду керуюча магазином, тел. НОМЕР_3 -

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2025 за результатами фактичної перевірки супермаркета розташованого за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, бульвар Центральний, буд.7, де здійснює господарську діяльність ТОВ «ОМЕГА» (), керуюча магазину ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ) вчинила правопорушення - порушення порядку проведення розрахунків, а саме:при перевірні супермаркета, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, бульвар Центральний, буд. 7, де здійснюєдіяльність ТОВ «ОМЕГА» (код ) встановлено те, що в порушення п.11 ст. 3 Закону №265 виявлено випадки використання режиму попереднього програмування найменувань та цін товарів, обліку їх кількості з порушенням порядку встановленого законодавством - відсутність встановленої Форми коду УКТЗЕД фіскальних касових чеках при продажу товарів підакцизної групи. Даний Факт підтверджено витягами (скрін-шотами) з бази даних ДПС України (ІС «СОД РРО/Чеки РРО). а саме:- Касовий чек (РРО Фіскальний №) № НОМЕР_5 від 22.03.2025 об 19:40:27 на продаж 1 пачки цигарок «ЦигаркиKentModeD-SeriesBlue» за ціною 115,00 грн., на загальну суму 170,00 грн.:

Таким чином, порушено п.11 ст. 3 Закону України від 06.07.95 М265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями), відповідальність за що передбачена відповідно до вимог ст. 155-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Акт фактичної перевірки №9215/08/01/07/08/ НОМЕР_6 від 30.06.2025.

В судове засідання, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, неодноразово не з`явилась, про час та день судового засідання повідомлялась завчасно шляхом направлення судової повістки за місцем роботи, sms-повідомленням, 16.07.2025 через канцелярію суду надала письмові заперечення.

В своїх запереченнях ОСОБА_1 зазначила, що вона не погоджується з даним протоколом та вважає його незаконним з наступних підстав, зокрема вважає, що він неправомірно складений на керуючу магазином Варус-47 - ОСОБА_1 як на посадову особу.Так, до справи не було долучено відповідної посадової інструкції, яка б підтверджувала або спростувала факт того, що саме вона є відповідальною особою, яка здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями із видачею відповідних розрахункових документів.

Далі зазначила, що матеріалами справи не доведено перебування її на посаді, яка передбачає здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями із видачею відповідних розрахункових документів.

Також зазначила про те, що є неправомірним складання протоколу на підставі Акту фактичної перевірки від 27.06.2025. Так, як слідує із наявних у справі документів, акт перевірки суб`єкта господарювання і протокол про адміністративне правопорушення складені в один день, тобто навіть без очікування спливу строку регламентованого п.86.7 ст. 86 Податкового кодексу України на подачу відповідних заперечень і пояснень на акт.

Пункт 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України наділяє платника правом подати заперечення, додаткові документи і пояснення у разі, якщо він не погоджується з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, які можуть бути подані протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта.

Далі вказала, що до закінчення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акту перевірки, результати перевірки не можуть бути підставою для висновків щодо наявності в діях відповідальних осіб порушень вимог податкового законодавства.

Додатково зазначила, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо того, що висновки акту перевірки мали наслідком для платника податків вжиття юридично-значимих дій, в тому числі складання та узгодження податкового-повідомлення рішення.Прохала провадження по справі № 205/5643/25 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП відносно неї закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд враховує те, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи відповідно до вимог статті 268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважав за можливе розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Частиною 1 ст. 155-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення № 1137 від 07.07.2025; наказ № 160-КП від 11.08.2023; акт фактичної перевірки №№9215/08/01/07/08/30982361 від 27.06.2025 зареєстрованого в ДПС 30.06.2025; копію паспорту громадянки України на ім`я ОСОБА_1 виданого Пологівським РВ УМВС України в Запорізькій області від 31.07.2013; копію наказу генерального директора ТОВ «ОМЕГА» № 160-КП від 11.08.2023 складеного в м. Дніпро «Про переведення ОСОБА_2 », відповідно до якого ОСОБА_1 переведено з посади заступника керуючого магазином управління супермаркета «Варус-47» на посаду керуючого магазином до управління супермаркета «Варус-47» з 11.08.2023 з окладом згідно зі штатним розкладом.

Порушення встановлено 24.06.2025 о 13.23 год при перевірці супермаркету, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, б-р Центральний, буд. 7, де здійснює господарську діяльність ТОВ «ОМЕГА» ().

Посада «керуючий магазином» (або керуючий роздрібного магазину) це керівна посада, яка відповідає за загальне управління та ефективну роботу торговельної точки. Основні обов`язки включають контроль за продажами, роботою з постачальниками та товаром, управління персоналом, забезпечення касової дисципліни та вирішення господарських питань.

Згідно з Національним класифікатором України ДК 003:2010, професійна назва роботи «Керуючий магазином» має код КП 1314. Ця посада відноситься до підкласу 1314 «Керівники малих підприємств без апарату управління в оптовій та роздрібній торгівлі».

Касова дисципліна у роздрібній торгівлі це комплекс правил та вимог, що регулюють порядок приймання, зберігання, видачі готівки та здійснення розрахункових операцій, які здійснюються за допомогою касових апаратів (РРО) або інших пристроїв. Вона включає в себе дотримання вимог законодавства України, зокрема Податкового кодексу України (ПКУ) та нормативних актів Національного банку України (НБУ), а також внутрішніх документів підприємства. Дотримання касової дисципліни забезпечує правильний облік готівки, запобігає фінансовим порушенням та гарантує законність торговельних операцій.

ОСОБА_1 не заперечувала того, що вона на час проведення перевірки займала посаду «керуючий магазином», тому на неї за посадою були покладені обов`язки, зокрема щодо забезпечення касової дисципліни та вирішення господарських питань.

Також не знайшли свого підтвердження заперечення ОСОБА_1 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення в один день з актом перевірки. Так, акт перевірки складено 27.06.2025 та зареєстровано в ДПС 30.06.2025. Сама ж перевірка розпочата 24.06.2025, коли і було виявлене правопорушення. Про складення акту ОСОБА_1 була обізнана, оскільки особисто його підписала 30.06.2025 без будь-яких зауважень до нього. Протокол про адміністративне правопорушення був складений 07.07.2025.

Також, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не повідомила своєї фактичної адреси місця проживання/перебування як ВПО ні податковому інспектору, ні суду. Зареєстроване місце її проживання знаходиться в м. Пологи Пологівського району Запорізької області, що є тимчасово окупованою територією, яка не обслуговується поштовими органами. Зазначена обставина позбавляє можливості надсилання ОСОБА_1 будь-якого повідомлення про виклик.

При цьому, ОСОБА_1 07.07.2025 приймала участь при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, від пояснень відмовилась, отримала його другий примірник.

Як з дати виявлення (24.06.2025), так і з дня завершення перевірки (27.06.2025) до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення пройшло більше 10 днів. Разом з тим, ОСОБА_1 будь-яких заперечень до податкового органу щодо перевірки та її результатів не подала, в протоколі про адміністративне правопорушення зауважень чи заперечень не навела, натомість взагалі відмовилася від пояснень.

Також, у своїх запереченнях наданих до суду ОСОБА_1 зазначає про те, що до закінчення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акту перевірки, результати перевірки не можуть бути підставою для висновків щодо наявності в діях відповідальних осіб порушень податкового законодавства.

В цьому випадку суд звертає увагу порушника на те, що проводилася фактична перевірка, зокрема ведення касових операцій, використання РРО (реєстраторів розрахункових операцій) та відповідність реальних операцій даним РРО.

Податковий кодекс встановлює чітке розмежування порядку проведення перевірок різних видів, в тому числі щодо місця проведення податкової перевірки.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки й звірки платників податків (крім Національного банку України), зокрема після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. При цьому приписи кодексу в цій частині встановлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

Положеннями цієї глави ПК України встановлюється чітке розмежування щодо порядку проведення окремих видів перевірок, зокрема, й щодо місця проведення податкових перевірок. Так, згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. За змістом пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Отже, виходячи з буквального аналізу змісту норми пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України проведення фактичної перевірки вимагає чіткого з`ясування місця безпосереднього провадження платником податків конкретного виду діяльності та фактичного проведення цієї перевірки у такому місці або ж за місцем розташування тих чи інших об`єктів, які використовуються господарюючим суб`єктом у його діяльності, яка охоплюється предметом фактичної перевірки.

Таким чином, на відміну від фактичної перевірки документальна перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку й пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, а також отриманих податковим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків, що охоплюється предметом саме документальної перевірки: своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків та зборів. Натомість, проведення фактичної перевірки не передбачає контролю за нарахуванням і сплатою податків.

Так, Верховний Суд в постанові від 2 березня 2023 року у справі №380/13375/21 звертає увагу, що особливість фактичних перевірок та їх відмінність від усіх інших перевірок, які проводяться податковими органами, полягає в тому, що при їх проведенні перевіряються не бухгалтерські документи, а правильність фактичних дій (фактичного стану речей) суб`єкта підприємницької діяльності. Тому, така перевірка проводиться не за місцем розташування платника податку (місцем розташування органу управління), а саме за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

ОСОБА_1 не надала відомостей про те, що взагалі платником податків було розпочато оскарження чи то в адміністративному порядку, чи то в судовому, будь-яких рішень податкового органу за результатами такої фактичної перевірки та того, що наразі така процедура не завершена.

Таким чином, суд вважає, що вина порушника доведена наданими суду доказами та своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

За викладених обставин, враховуючи доведеність матеріалами справи вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, з метою виховного впливу та запобіганню вчинення зазначеною особою нових правопорушень, суд приходить до висновку, що її слід визнати винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі, передбаченому санкцією даної статті.

Згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, дані про його особу: за останній рік до адміністративної відповідальності не притягувалася, офіційно працевлаштована, отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати, про незадовільний стан здоров`я чи інвалідність останньої суду інформації не надано, вважає за можливе накласти на неї стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 5 нмдг, що становить 85 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 155-1, ст. ст. 251, 256, 268, 283, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст. ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у такий строк, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: О.О. Романько