Житомирський апеляційний суд
Справа №291/1305/24 Головуючий у 1-й інст. Гарбарук І. М.
Номер провадження №33/4805/435/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Трофімова Андрія Вячеславовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Трофімова Андрія Вячеславовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Ружинського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Ружинського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ст.5 Закону Украни «Про судовий збір».

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 02.10.2024 о 23:42 год у с.Ягнятин по вул.Центральна керував транспортним засобом ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), однак від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП..

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Трофімов А.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зазначив, що з відеозапису фіксації обставин події (файл....14) на 0:06:40 хв вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та одразу після його відмови останнього повідомлено про автоматичне складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Доказів того, що ОСОБА_1 поліцейські пропонували пройти огляд в лікарні та останній відмовився від такого, відеозаписи не містять. Окрім того, на думку захисника, працівник поліції, роз`яснюючи про «автоматичність притягнення до адміністративної відповідальності», припустився вільного тлумачення положень п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 09.11.2015 №1452/735. Після відмови водія від огляду на стан сп`яніння на місці поліцейський не направив водія на огляд у заклад охорони здоров`я, склавши протокол за відмову у проходженні огляду за відсутності такої. Також, зауважив, що в складеному працівниками поліції протоколі в розділі «суть правопорушення» відсутній сформульований склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.130 КУпАП, а зазначення формулювання «медичний огляд» не може виступати обов`язковою ознакою об`єктивної сторони, оскільки таке поняття в законі відсутнє.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №170699 від 02.10.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_1 02.10.2024 о 23:42 год у с.Ягнятин по вул.Центральна керував транспортним засобом ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений (а.с.1-2); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова. Згідно акта огляд з використанням спеціальних технічних засобів не проводився, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження на місці (а.с.3); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.10.2024 (а.с.5); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та про порядок застосування спеціального технічного засобу від 02.10.2024 (а.с.6-7); постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3183778 від 02.10.2024 за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.9); рапорт ст.сержанта поліції ПСРПП ВПД №2 Бердичівського РВП Дегтярука Д. від 02.10.2024 (а.с.11); відеозапис події (а.с.12).

Оцінюючи такі докази, суд першої інстанції зробив висновок, що порушень працівниками поліції під час огляду на стан алкогольного сп`яніння не допущено, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, у зв`язку з чим в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані докази апеляційний суд апеляційної інстанції не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 09.11.2015 №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні положення містить ч.3 ст. 266 КУпАП.

Разом із цим, відеозапис з нагрудної камери поліцейського свідчить, що працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 «у встановленому законом порядку пройти тест на вміст алкоголю в організмі із застосуванням приладу Драгер 6820», на що останній відмовився. Після цього його повідомлено, що на нього «автоматично буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП». Далі поліцейські повторно запитали: «Будете проходити освідування?», на що водій відповів «Ні». Водночас, поліцейські не роз`яснили чітко та зрозуміло обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, як це передбачено ч.3 ст.266 КУпАП.

При цьому, наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «Ружинська ЦРЛ» (а.с.5), у якому зазначено, що від огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у медичному закладі відмовився, складене одноособово працівником поліції.

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи, що поліцейський не дотримався встановленого порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, такий огляд є недійсним.

У даному конкретному випадку складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст.251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Трофімова Андрія Вячеславовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Ружинського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич