Справа № 550/1018/25
Провадження № 3/550/428/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року селище Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Михайлюк О.І., розглянувши справу, яка надійшла від УПП у Полтавській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше протягом року до адміністративної відповідальності притягувався 13.04.2025 за ч. 3 ст. 121 КУпАП

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №405831, 29.07.2025 о 09 год 20 хв водій ОСОБА_1 на автодорозі Київ - Харків - Довжанський, 395 км, М-03, керував транспортним засобом CITROENNEMOн.з. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, адміністративне правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме 13.04.2025 притягувався за ч. 3 ст. 121 КУпАП постанова серії ЕНА № 4492375, чим порушив вимоги п. 31.3.б Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність відповідно до ч. 4 ст. 121 КУпАП..

ОСОБА_1 перед засіданням подав клопотання, в якому просив закрити дану справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначивши, що відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України». Зазначаючи що автомобіль яким він керував CITROENNEMOн.з. НОМЕР_1 згідно технічних характеристик повною масою 1800кг та не використовується для перевезення вантажів, пасажирів в комерційній діяльності та не здійснював жодної комерційної діяльності та не має відкритого ФОП.

Також, ОСОБА_1 зазначив, щов протоколі серії ЕПР1 №405831 від 29.07.2025 року зазначено, що дане правопорушення вчинено повторно, а саме 13.04.2025 року. Про те саме 13.04.2025 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення згідно ч.1 ст. 126 КупАП, яке передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має полісу (договору) обов`язкового страхування автотранспортного засобу. Отже він вказує, що все вище зазначене доводить, що адміністративне порушення не відбулося повторно

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 7КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.129Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Частина 4 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, вчинене повторно протягом року.

Таким чином, до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП може бути притягнуто водія транспортного засобу, який підлягає обов`язковому технічному контролю.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху України (ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з пп. «б» п. 31.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до статті 33 Закону України «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» № 3565-17 від 05.07.2011, який набрав чинності 14 серпня 2011 року, скасовано обов`язковий технічний огляд транспортних засобів, за виключенням транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

В обґрунтування вини у вчиненні адміністративного ОСОБА_2 , передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, представниками поліції до суду були надані докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №405831 від 29.07.2025, реєстраційною карткою ТЗ про те, що транспортний засіб CITROENNEMO, номерний знак та серія н.з. НОМЕР_1 , vinVF7AA8HSCA8088213 є вантажним транспортним засобом, даними постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст 126 КУпАП серії ЕНА №4492375 від 13.04.2025, даними постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126КупАП серії ЕНА №5340752 від 29.07.2025; довідкою про притягнення до адміністративної відповідальності від 30.07.2025; довідкою про те, що в ЄДР ТЗ відсутня інформація щодо проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом CITROENNEMOн.з. НОМЕР_1 , довідкою № 00827-00113 від 02.04.2019 щодо перевірки технічного стану ТЗ марки CITROENNEMOн.з. НОМЕР_1 , відповідно до якого наступний обов`язковий технічний контроль повинен бути пройдений не пізніше 02.04.2021.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру транспортних засобів (а.с. 3), повна маса автомобіля CITROENNEMO, яким керував ОСОБА_1 , складає 1800, тобто вказаний автомобіль підпадає під категорію автомобілів, визначених ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», які обов`язковому технічному контролю не підлягають.

Крім того, буквальний аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля.

Господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом, обміном та переробкою матеріальних і нематеріальних благ, що виступають у формі товару.

Відповідно до пп. 15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі - Порядок) транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Відповідно до статті 29 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, якіздійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Для віднесення автомобіля до об`єкта обов`язкового технічного огляду слід використовувати термінологію, що наведена у Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ № 176 від 18 липня 1997 року (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1 Правил ці Правила визначають порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі - замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

За змістом пункту 7 Правил дія цих Правил не поширюється на перевезення, які здійснюються: транспортними засобами спеціального призначення; транспортними засобами, задіяними під час забезпечення обороноздатності, правопорядку та ліквідації наслідків стихійного лиха і надзвичайної ситуації; службовими легковими автомобілями; транспортними засобами, які належать фізичним особам і використовуються ними для задоволення власних потреб, що не має на меті отримання прибутку.

Однак, докази того, що ОСОБА_1 використовує транспортний засіб CITROEN NEMO, номерний знак та серія н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку в матеріалах справи відсутні.

Крім того, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії № ЕПР1 №405831 від 29.07.2025, ОСОБА_1 вчинено повторне правопорушення протягом року, зазначено, що він притягався до адміністративної відповідальності 13.04.2025 за ч. 3ст. 121 КУпАП(а.с.1).

Частинами 1-3ст.121КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів; керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів,правил дорожнього рухуі технічної експлуатації; керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Так, за нормативним визначенням ч. 4 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за вчинення повторно протягом року будь-якого з порушень, передбачених частинами першою третьоюцієї статті.

До протоколу додано довідку УПП в Полтавській області від 30.07.2025, в якій вказано, що ОСОБА_1 , згідно з даними підсистеми «Адмінпрактика» Інформаційного порталу Національної поліції України притягався до адміністративної відповідальності 13.04.2025 за ч. 3ст. 121 та ч.1 ст. 126КУпАП, постанова ЕНА №4492375, з призначенням штрафу (а.с.8).

Проте, в матеріалах справи відсутня постанова про притягнення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП від 13.04.2025 року.

Інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, матеріали справи не містять.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суддя доходить висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1, 7, 9, ч. 4 ст.121, ст.ст. 251, 252, 247, 283, 284 , 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4ст.121КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 29.08.2025.

Суддя О.І. Михайлюк