Справа № 182/5333/25
Провадження № 3/0182/2256/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2025 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Клименко І.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, проживає у АДРЕСА_1 , за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_2 13.08.2025 о 15-49 год. у с. Воля, Нікопольського району, Дніпропетровської області по вул. Центральній біля буд. №63 керував транспортним засобом мотоциклом „KOVI 250 номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки ТЗ із застосуванням приладу „ДРАГЕР 6810. Тест №2735 показав 0.62 проміле алкоголю, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушник, будучи належним чином сповіщеним про місце та час розгляду справи, що підтверджується його підписом у запрошенні до суду на 27.08.2025 та підписом у протоколі, до суду не з`явився без поважних причин. Таким чином особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, жодних клопотань чи заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило, вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Письмових пояснень ОСОБА_2 не надав, усне пояснення зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського.

Вивчивши надані матеріали, вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена наявними матеріалами:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 797068 від 13.08.2025, в якому викладені обставини вчинення правопорушення;

- результатом алкотестера „Драгер на визначення стану сп`яніння - тест № 2735 від 13.08.2025, згідно якого визначений стан сп`яніння з показником 0.62%о та де також стоїть особистий підпис особи, яку тестують, про ознайомлення з результатом тесту;

- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеному у зв`язку з виявленими у ОСОБА_2 ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода), де зафіксовано результат огляду на стан сп`яніння - позитивний 0.62%о і де ОСОБА_2 своїм підписом зазначив, що з результатом огляду згоден;

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі не проводився;

- рапортом поліцейського, згідно якого під час патрулювання с. Воля було зупинено мотоцикл „KOVI номерний знак НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_2 і під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водієві було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, на що останній погодився. Результат тесту 0.62, до медичного закладу їхати відмовився.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддею встановлено, що в даному випадку дані вимоги закону працівниками поліції були виконані належним чином.

Досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною поза розумним сумнівом.

Дії правопорушника кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 130 КУпАП як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Неявка особи на час розгляду матеріалів свідчить про відсутність каяття та відсутність інтересу до результатів розгляду.

Метою адміністративного стягнення відповідно до ст. 23 КУпАП є виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, згідно з вимогами передбаченими ст. 33 КУпАП України враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_2 заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу, суддя не вбачає.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважаю, що до ОСОБА_2 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки, згідно наданої довідки, інформація про отримання порушником посвідчення водія, відсутня, і відповідно до ст. 23 КУпАП, це буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Згідно з положенням ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, 221, 283, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби з порушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя: І. В. Клименко