Справа № 515/1193/25
Провадження № 3/515/1539/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Луцюк В.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , молодшого лейтенанта, заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ВЧ НОМЕР_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №295045 від 08.08.2025, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, що виразилось у слабкому управлінському контролі за підпорядкованим персоналом та здійсненні несвоєчасної доповіді керівництву відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » про неприбуття на службу військовослужбовця відділення інспекторів прикордонної служби та за результатами проведеного службового розслідування №03.2.1/12209/25-Вн від 06.08.2025 В.о. начальника НОМЕР_1 прикордонного загону, встановлено, що ст.лейтенант ОСОБА_1 недбало поставився до покладених на нього обов`язків заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 КУпАП як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 подав суду пояснення по справі, згідно яких просив закрити адміністративну справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, з огляду на наступне. Відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за несвоєчасну доповідь керівнику ВПС, яку він не міг здійснити, оскільки не мав на це службових повноважень, оскільки зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, а саме начальнику ВІПС. Зазначив, що відповідно до посадових інструкцій він як заступник начальника ВІПС підпорядковується начальникові ВІПС, в свою чергу начальник ВІПС безпосередньо підпорядковується начальникові відділу прикордонної служби (ВПС), лише у разі відсутності начальника ВІПС виконувати його обов`язки зобов`язаний заступник начальника ВІПС. Він не мав права безпосередньо доповідати про подію начальнику ВПС ОСОБА_2 , не доповівши своєму безпосередньому начальникові ВІПС ОСОБА_3 , якому своєчасно надав доповідь. Також, в порушення ст.251 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, які дії старший сержант ОСОБА_4 зобов`язаний був вчинити та у який спосіб, невиконання яких ставиться йому у провину, відсутні докази на підтвердження тих обставин, які він мав реальну можливість виконати, але через недбале чи не сумлінне ставлення до них їх не виконав.

В суді ОСОБА_1 своєї вини не визнав, просив справу відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, а ч.2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Вказана норма має бланкетний (відсилочний) характер до положень інших нормативно-правових актів та/або посадових обов`язків, які передбачають обов`язки військовослужбовця щодо несення військової служби.

Всупереч вищенаведеному, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які положення інших нормативно-правових актів та/або посадових обов`язків, які передбачають обов`язки військовослужбовця щодо несення військової служби порушив ОСОБА_1 . Суть правопорушення не конкретизована, вказано лише: «ст.лейтенант ОСОБА_1 недбало поставився до покладених на нього обов`язків заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». У протоколі не зазначено, чи потягло за собою «недбале ставлення ОСОБА_1 до покладених на нього обов`язків» наслідків, що передбачені диспозицією ч.2 ст. 172-15 КУпАП, а саме до недбалого ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, що є обов`язковою ознакою наявності складу цього адміністративного правопорушення.

Крім того, у протоколі також не зазначено час та місце вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, що відповідно до ст. 256 КУпАП є обов`язковим. Суд не уповноважений самостійно замість особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлювати обставини, що відповідно до ст. 256 КУпАП мають бути вказані у протоколі.

В своїх рішеннях у справі «Малофєєва проти росії» та справі «Карелін проти росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, з урахуванням однієї з основних засад судочинства - змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, встановленої п.3 ч.2 ст.129 Конституції України, кожна сторона має право відстоювати свою правову позицію, права, свободи і законні інтереси засобами, не забороненими законом, а також є вільною у збиранні та поданні до суду речей, документів та інших доказів, у тому числі з метою спростування позиції протилежної сторони, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол, було надано, власне протокол, зміст якого був наведений вище, копію службового посвідчення № НОМЕР_3 від 04.06.2016, письмові пояснення ОСОБА_1 , копію посадової інструкції заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 »(тип В), копію наказу про призначення службового розслідування за фактом неприбуття на службу 30.07.2025 р старшого сержанта ОСОБА_5 , висновок службового розслідування за фактом неприбуття на службу 30.07.2025 старшого сержанта ОСОБА_6 .

У висновку службового розслідування за фактом неприбуття на службу 30.07.2025 старшого сержанта ОСОБА_6 зазначається, що в діях заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) старшого лейтенанта ОСОБА_7 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП «Недбале ставлення до військової служби». Проте, з висновку не вбачається, які саме дії вчинив ОСОБА_8 за ознаками вказаного правопорушення.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, у справі відсутні і судом не встановлені.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Керуючись ст.ст.23,36, 283,284,289,291 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови на ім`я Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Повний текст постанови складено 01.09.2025 р.

Суддя В.О. Луцюк