Провадження №3/639/1539/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року м. Харків

Суддя Новобаварського районного суду міста Харкова Кісь Д.П., розглянувши адміністративний матеріал, складений Управлінням патрульної поліції в Черкаській області, який надійшов із Солом`янського районного суду м. Києва, у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.122-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 356249 від 09.06.2025: 09 червня 2025 року о 09 год. 36 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , на трасі АД М-О5 Київ-Одеса, 178 км, Черкаська обл., Уманський р-н., не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом (світлоповертачем), вказуючи на цей транспортний засіб та подальше його місце зупинки, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Полтавець Є.С. просив закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутність події та складу адміністративного правопорушення, вказуючи, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження скоєння ОСОБА_1 відповідного адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Суд, дослідивши надані матеріали, вислухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Полтавець Є.С., приходить до таких висновків.

Частина 1 статті 122-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Матеріали справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 356249 від 09.06.2025, містять в якості доказів: довідку про отримання посвідчення водія ОСОБА_1 , рапорт та відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів двох працівників патрульної поліції.

При перегляді вказаних відеозаписів, які міститься на диску, встановлено, що на них зафіксовано як працівники патрульної поліції, знаходячись в салоні службового автомобіля, рухаються по автодорозі за автомобілем «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , після чого вони зупиняються. Вийшовши зі службового автомобіля та підійшовши до автомобіля «Skoda Octavia», працівники поліції, окрім іншого, з`ясовують у водія, чому він не зупинився на вимогу, та в подальшому складають адміністративний матеріал. При цьому в ході спілкування водій послідовно заперечує, що він не виконав вимоги працівника патрульної поліції щодо зупинки, вказує, що він дві хвилини тому сів за кермо. Обставини, що передували вказаним подіям, в тому числі і момент вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , яку згідно протоколу поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом (світлоповертачем), та факт невиконання водієм такої вимоги на доданих до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписах не зафіксовано (відсутні).

Будь-яких інших доказів, зокрема, письмових пояснень свідків тощо, до протоколу не додано.

Отже надані суду матеріали не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б давали можливість встановити, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом (світлоповертачем), вказуючи на цей транспортний засіб та подальше його місце зупинки.

Не можуть бути визнані достатніми та належними доказами вказаних фактів один лише протокол про адміністративні правопорушення та рапорт, оскільки в них містяться лише одноосібні висновки інспектора поліції, які не підтверджені будь-якими іншими доказами. При цьому в протоколі міститься відмітка ОСОБА_1 про його незгоду з ним.

При таких обставинах справи, суд приходить до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки надані матеріали не містять доказів, які б дозволили суду встановити, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 247 п.1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова.

Суддя Д.П. Кісь