ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6354/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 18 серпня 2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 серпня 2025 року серії ВАД № 632857, ОСОБА_1 14 серпня 2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_2 , під час якого погрожував останній та бив по голові, чим завдав фізичного болю, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення, від 14 серпня 2025 року серії ВАД № 632857, складений стосовно ОСОБА_1 ; заява ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності її сина, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , рапорти працівників поліції.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Із наданих матеріалів суддя встановила, що до поліції надійшов виклик про вчинення домашнього насильства. Прибувши за викликом, працівники поліції встановили, що між ОСОБА_1 та його матір`ю ОСОБА_3 , виник конфлікт під час якого ОСОБА_1 застосував фізичне насильство стосовно потерпілої, яке виразилося у нанесенні ударів по голові.

Хоча в судовому засіданні як правопорушник, так і потерпіла заперечували факт застосування фізичного насильства, суддя критично оцінює ці пояснення, оскільки вони суперечать даним, зафіксованим у матеріалах справи та поясненням працівників поліції, які безпосередньо прибули на виклик і зафіксували обставини правопорушення.

Крім того, під час судового розгляду встановлено, що після події ОСОБА_1 продовжував чинити тиск на матір, аби вона заперечувала фактичні обставини конфлікту, що додатково підтверджує його зацікавленість у приховуванні вчиненого. Така поведінка у ОСОБА_1 стосовно потерпілої була і під час судового засідання.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення та накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, суддя вважає, що накладення стягнення у виді штрафу є недостатнім, оскільки вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення полягає у застосуванні фізичного насильства до власної матері та за відсутності жодного розкаяння у вчиненому та тиску на потерпілу особу.

Громадські роботи у цьому випадку виступають не стільки формою покарання, скільки засобом примусового виховання, який на практиці змусить особу відчути наслідки своєї агресії й зрозуміти, що подібні дії не залишаться безкарними. Визначений вид покарання за своєю мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі, суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, суддя вважає за необхідне у порядку, визначеному ст. 39-1 КУпАП та Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», направити ОСОБА_1 для проходження програми для кривдників.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 173-2, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Направити ОСОБА_1 як особу, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до Управління соціального захисту населення, за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 11, каб. 222.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, стосовно якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність за ст. 390-1 КК України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО