провадження №3/947/2879/25
П О С Т А Н О В А

27 серпня 2025 року м.Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Щербіна А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду з ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №703939 від 31 березня 2025 року вбачається, що 31.03.2025 року о 07 годині 30 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив у присутності свого малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно дружини, ОСОБА_3 , домашнє насильство психологічного, фізичного і економічного характеру (протокол про адмін. Правопорушення ВАД №703938 від 31.03.2025 року за ч.1 ст. 173-2 КУпАП), тим самим вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно малолітнього сина, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого,чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В матеріалах справи також містяться:

1) заява та пояснення від 31.03.2025 ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вона просить співробітників поліції вжити заходи відносно її чоловіка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 31.03.2025 року о 07 годині 30 хвилин за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , влаштував конфлікт, під час якого вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного, фізичного, економічного характеру, а саме: ображав образливими словами, принижував її честь та гідність, словесно погрожував, штовхав і шарпав, хапав руками за руки та шию, виганяв з їх спільного будинку, викиду вав її речі на вулицю. Відповідні дії з боку ОСОБА_1 були вчинені у присутності їхнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; який все це бачив та чув, інші діти у цей час спали в своїх кімнатах та свідками цього не були;

2) пояснення ОСОБА_1 від 31.03.2025 року, з яких вбачається, що 31.03.2025 року о 08 годині 30 хвилин, між ним та його дружиною, ОСОБА_3 , за адресою їх проживання, виник конфлікт, у зв`язку із майбутнім розлученням та поділом спільного майна;

3) форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

4) копія термінового заборонного припису стосовно кривдника від 31.03.2025 року;

5) копія постанови суду від 07.05.2025 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за адміністративним протоколом серії ВАД №703938.

Допитаний у судовому засіданні від 24.06.2025 року ОСОБА_1 пояснив, що вину не визнає, оскільки у той день дружина не прийшла додому ночувати, коли вона прийшла зранку додому, у них виник конфлікт, оскільки він сказав їй повертатись туди, звідки прийшла. При цьому конфлікті були присутні усі їх діти.

Також у судових засіданнях від 24.06.2025 року, 30.06.2025 року, 10.07.2025 року, 14.08.2025 року ОСОБА_1 заявляв клопотання про допит його доньки, ОСОБА_4 , яка, з його слів, була присутня при цьому конфлікті, проте явку даного свідка у судове засідання жодного разу не забезпечив та судом її не було допитано.

Законний представник потерпілого (мати) ОСОБА_3 , у судовому засіданні від 30.06.2025 року пояснила, що у того дня вона викликала поліцію у зв`язку із тим, що її чоловік вчинив відносно неї домашнє насильство: хапав її за руки, за шию, ображав нецензурною лайкою, викидував її речі, це все відбувалося у присутності їх молодшого сина, ОСОБА_5 . Інші діти були присутні, коли вже приїхала поліція, яку вона викликала, коли ховалася від чоловіка у ванній кімнаті.

Частина 2 ст.173-2 КУпАП передбачає зокрема адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає зокрема адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон про домашнє насильство) дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Пункт 3 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що під визначення терміну домашнє насильство підпадають діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п.7 ч.2 ст.3 Закону про домашнє насильство, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які є батьками та дітьми.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У матеріалах справи наявна копія постанови Київського районного суду м.Одеси від 27.05.2025 року, за результатами розгляду адміністративного протоколу серії ВАД №703938 від 31.03.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення ним 31.03.2025 року домашнього насильства відносно своєї дружини, ОСОБА_3 .

Окрім цього, з даної постанови вбачається, що у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, щодо обставин не заперечував.

Також, у судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтвердили, що їх син, ОСОБА_2 був присутнім за обставин, які викладені у постанові Київського районного суду м.Одеси від 27.05.2025 року, тобто став свідком(очевидцем) вчинення домашнього насильства.

Таким чином, дослідивши докази по справі, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, законного представника потерпілого, оцінюючи кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суддя робить висновок, що 31.03.2025 року о 07 годині 30 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки у його присутності вчинив відносно дружини, ОСОБА_3 , домашнє насильство психологічного, фізичного і економічного характеру, завдавши цими діями шкоду психічному здоров`ю потерпілого, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення, зокрема враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП суддею не встановлено.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП, суддею не встановлено.

Таким чином, з метою виховання та запобігання вчинення ним нових правопорушень, суддя вважає, що обґрунтованим та достатнім буде застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 35, 40-1, 173-2, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

4. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

5. Ця постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна