Справа № 711/6889/25
Номер провадження 3/711/1970/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ЕПР1 № 397876) про притягнення,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП у матеріалах відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 21 липня 2025 року, близько 03:07 години, у м. Черкаси, по вул. Нижня Горова, 27, керував транспортним засобом «BMW320», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці у встановленому законом порядку у лікаря нарколога відмовився, під час безперервної відеофіксації на нагрудні камери № 474055, № 472647, № 468960, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що його транспортний засіб на момент прибуття поліції не перебував у русі, не їхав, машина просто стояла біля під`їзду будинку. За його словами, він разом із чотирма знайомими повернулися з риболовлі та зупинилися біля будинку, очікуючи, поки один із товаришів винесе ключі від квартири. ОСОБА_1 зазначив, що він був водієм, перебував за кермом, однак підкреслив, що транспортний засіб не рухався. Коли до автомобіля підійшли працівники поліції і попросили надати посвідчення водія для перевірки, він поцікавився причиною їхнього прибуття, поліцейські йому повідомили, що він рухався під час комендантської години, тому службовий екіпаж поїхав за ним. ОСОБА_1 попросив показати відеозапис, на якому було б зафіксовано рух його автомобіля і що саме він керував транспортним засобом. У наданні відео поліцейські відмовили. ОСОБА_1 намагався пояснити поліції, що вони його не зупиняли, тому і не мають права вимагати від нього документів для перевірки, оскільки він нічого не порушив. Від проходження медичного огляду він відмовився, вважаючи, що працівники поліції підійшли до нього безпідставно, вони його не зупиняли, оскільки в момент їх прибуття він фактично не здійснював керування автомобілем. Додав також, що за кілька годин до того, близько 23:30 години, під час поїздки на риболовлю його вже зупиняв інший поліцейський екіпаж, який перевіряв його документи, а також проводили його огляд на стан наркотичного сп`яніння у наркодиспансері. Тому його відмова від проходження огляду пов`язана також із тим, що незадовго до цих подій він вже проходив один огляд. Попередній екіпаж поліції навіть сказав йому посилатися на них і вже проведений огляд та записати номер їхнього авто, на випадок, якщо його знову зупинить поліція.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, переглянувши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як указує зміст статей 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно із законодавством України.

Чинна редакція ст. 130 КУпАП уведена в дію Законом України № 1231-IX від 16.02.2021, яким було посилено відповідальність за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі прирівняно відмову від проходження обов`язкового на вимогу поліції огляду на стан сп`яніння до керування транспортним засобом у такому стані. Отже, суспільна небезпека діяння, яке полягає у відмові від проходження огляду, є не менш значущою, ніж, власне, саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентований ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, на що вказують виявлені ознаки такого стану.

Як визначено ч. 3 ст. 266 КУпАП та пунктами 6-7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи та відеозаписів з нагрудних камер поліцейських встановлено, що 21.07.2025, близько 03:05 години, поліцейський екіпаж «Агат 104» у м. Черкаси по вул. Нижня Горова, 27, виявив транспортний засіб «BMW320», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який порушував обмеження комендантської години. В ході спілкування у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку з чим ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП «ЧОПНД» у лікаря нарколога, однак водій категорично відмовився. У зв`язку з цим ОСОБА_1 було відсторонено від права керування транспортним засобом, складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову серії ЕНА № 5273405 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Слід зазначити, що положення КУпАП посідають провідне місце в ієрархії нормативно-правових актів щодо регулювання суспільних відносин по притягненню до адміністративної відповідальності та мають вищу юридичну силу щодо підзаконних нормативно-правових актів, які приймаються та затверджуються з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності уповноважених посадових осіб на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема працівників патрульної поліції тощо.

При цьому, логічне тлумачення положень ч. 2 ст. 266 КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Разом з тим, суд зауважує, що відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів, та поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з нагрудного відеореєстратора, діють відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та положень КУпАП. Частина 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 397876 від 21.07.2025 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до закладу охорони здоров`я КНП «КЗ ЧОПНД»;

- рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 1 БУПП в Черкаській області ДПП капрала поліції Котка Д. Є. від 21.07.2025, про обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за порушення комендантської години; виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння у вигляді звужених зіниць очей, які не реагують на світло, поведінці що не відповідає обстановці, вираженому тремтінні пальців рук, у зв`язку з чим Назаренку неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП «ЧОПНД» у лікаря нарколога, однак водій категорично відмовився.

- довідкою старшого інспектора з ОД відділу АП УПП в Черкаській області майора поліції Р. Бойка від 21.07.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом календарного року за ст. 130 КУпАП не притягувалася;

- витягом з бази ІПНП про наявність у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чинного посвідчення водія НОМЕР_2 , з терміном дії з 10.08.2022 по 10.08.2024.

- відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля, на якому зафіксовано рух транспортного засобу темного кольору, номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , його поворот наліво, заїзд у двір житлового будинку та зупинку біля під`їзду. Службовий автомобіль поліції, що рухався за ним, зупинився за автомобілем у той момент, коли з транспортного засобу з правого заднього місця виходив один із пасажирів. На відео також помітно, як двері з боку водія при під`їзді поліцейського автомобіля відразу зачинилися зсередини;

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських № 474055, № 472647, № 468960, яким зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу «BMW320», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 . Представившись і зазначивши причину перевірки (у зв`язку з порушенням комендантської години) поліцейський запитав у водія посвідчення. Водій автомобіля, як згодом виявилось - ОСОБА_1 , у той момент перебував за кермом, в салоні також знаходились пасажири. Однак водій відмовився надати документи для перевірки і відразу почав сперечатися з поліцією, доводити, що його ніхто не зупиняв, машина просто стояла у дворі і він нікуди не їхав, а тому поліцейський не мав підстав до нього підходити і вимагати документи. Також водій категорично заявив, що надасть документи тільки після демонстрації йому відеозапису руху його автомобіля та його зупинки поліцейськими. Один із пасажирів, що стояв біля автомобіля, відразу почав пояснювати іншому поліцейському, що їх уже зупиняли раніше, вони були в наркодиспансері і вже отримали штраф від іншого екіпажу за непрацюючу фару, тому коли помітили за собою автомобіль поліції вирішили з`їхати з дороги, щоб не отримати штраф повторно. У подальшому, під час спілкування поліцейський помітив у водія ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку з чим ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП «ЧОПНД» у лікаря нарколога, однак водій категорично відмовився, мотивуючи це тим, що він незадовго до цього вже був у цьому медичному закладі і проходив відповідний огляд, тому не бачить сенсу проходити його повторно. Оскільки ОСОБА_1 так і не надав для перевірки посвідчення водія і відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, його було відсторонено від права керування транспортним засобом, складено на нього адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову серії ЕНА № 5273405 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, небажання водія) ПДР не містять.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і в пасивній формі.

Дії ОСОБА_1 суд розцінює саме як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки на пропозицію поліцейського пройти такий огляд водій відповів категоричною відмовою. Пояснення водія про те, що на момент прибуття поліції він не керував автомобілем, а просто сидів у ньому після зупинки, спростовується відеозаписами із реєстратора службового автомобіля поліції та нагрудних камер, якими зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та його зупинку у дворі будинку.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, настали в момент його відмови на місці від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи той факт, що правопорушник відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим грубо порушив Правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачене санкцією статті як обов`язкове додаткове стягнення, при призначенні якого суд позбавлений будь-яких дискреційних повноважень. Застосування до особи такого стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з частинами 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, наведений у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., оскільки судом не встановлено підстав для його звільнення від сплати цього збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, 130, 245, 247, 252, 256, 280, 283-285 КУпАП, п.2.5 ПДР України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко