Провадження № 3/484/1711/25
Справа № 484/3478/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2025 м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Шикеря І.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли до суду 26.06.2025 від Головного управління ДПС у Миколаївській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого підприємцем, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 155-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 376 від 17.06.2025, 22.05.2025 о 14 год. 09 хв., під час проведення фактичної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_2 , ФОП ОСОБА_1 допустив порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме:

1) ФОП ОСОБА_1 до перевірки було надано форма ведення обліку товарних запасів магазині за адресою: АДРЕСА_2 (додаток №5 до акта), договір зберігання №1-21.05 від 21.05.2025, акт приймання-передачі товару по Договору зберігання №1-2105 від 21.05.2025 (додаток №5 до першого примірника акта перевірки) та не надано первинні документи відповідно актам зняття фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), що знаходились у місці продажу господарському об`єкті (додаток №1 до акта перевірки). Відповідно актам зняття фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), що знаходились у місці продажу господарському об`єкті (додаток №1 до акта) загальна вартість товарів за цінами реалізації становить 1518559,00 гри, не надання до перевірки первинних документів с порушенням вимог п.12 ст.3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями (далі - Закону №265);

2) Під час перевірки ФОН ОСОБА_1 було знято Х-звіт. У відповідності з п.п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 ПКУ, в присутності працівників контролюючого органу ФОП ОСОБА_1 було проведено інвентаризацію коштів в магазині «АССОЛЬ» за адресою: АДРЕСА_2 , результат якої оформлено описом готівкових коштів (додаток 2 до першого примірника акта перевірки) (далі-опис). За даними Х-звіту 22.05.2025 (14год.09хв) сума «В сейфі» склала 55432,00 грн., а за даними опису - 46136,00 грн., що свідчить про реалізацію товарів на суму 9296,00 грн. без використання реєстратору розрахункових операцій та надання розрахункового документу встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, що є порушенням п.1, п.2 ст.3 Закону №265), згідно акту фактичної перевірки від 02.06.2025 №8230/Ж5/14/29/07/ НОМЕР_1 .

ГУ ДПС у Миколаївській області рахує, що вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 155-1 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представники - адвокати Прядка В.М. та Хороший І.В. в судове засідання не з`явились, однак через електронний суд 29.07.2025 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Прядкою В.М. були подані заперечення на протокол, які в подальшому 21.08.2025 були доповнені представником ОСОБА_1 - адвокатом Хорошим І.В., згідно яких останні просили закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155-1 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Заперечення мотивовані тим, що фактична перевірка була проведена контролюючими органами неправомірно у зв`язку з неправомірністю наказу№678-п від 20.05.2025, про проведення перевірки, так як в останньому відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, а тому докази та складені документи за наслідками такої перевірки є неналежними та не можуть братися судом до уваги. Крім того, на виконання запиту про надання документів (копій документів) ГУ ДПС у Миколаївській області від 22.05.2025 року, 27.05.2025 року на адресу ГУ ДПС у Миколаївській області ОСОБА_1 було направлено документи: Реєстраційне посвідчення на РРО/ПРРО - 1 документ в 1 прим.; Довідка про опломбування РРО - 1 документ в 1 прим.; Акт введення в експлуатацію реєстратора розрахункових операцій - 1 документ в 1 прим.; Книга обліку доходів - 1 документ в 1 прим.; Наказ на працевлаштування: 2 документа в 1 прим.; Квитанції на працевлаштування: 1 документ в 1 прим.; Повідомлення про прийняття на роботу: 1 документ в 1 прим.; Виписка ФОП - 1 документ в 1 прим. Також, 30.05.2025 року ОСОБА_1 на офіційну поштову адресу ГУ ДПС у Миколаївській області: , з метою повного виконання запиту про надання документів (копій документів) ГУ ДПС у Миколаївській області від 22.05.2025 року було надіслано лист відповідно з яким ним було додатково надано документи, а саме: Договір оренди та суборенди приміщення - 2 документа в 1 прим.; Договір комісійної винагороди - 3 документа в 1 прим.; Договір відповідального зберігання - 1 документ в 1 прим.; Видаткові накладні - 6 документів в 1 прим. У зв`язку з зазначеним, доводи контролюючого органу щодо ненадання в повному обсязі документів на виконання запиту від 22.05.2025 року, вважає такими, що не відповідають дійсності. Не погоджуючись з висновками перевірки, фактами і даними, викладеними в акті перевірки, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки), 10.06.2025 року ОСОБА_1 було подано до ГУ ДПС у Миколаївській області заперечення і пояснення, що підтверджують відсутність його вини.

Також, 04.07.2025 року ОСОБА_1 до Державної податкової служби України було подано скаргу на податкове повідомлення рішення прийняте Головним управлінням ДПС у Миколаївській області від 25.06.2025 року № 707 (адміністративне оскарження у відповідності до ст. 56 ПК України) та на податкове повідомлення рішення прийняте Головним управлінням ДПС у Миколаївській області від 25.06.2025 року № 707 (адміністративне оскарження у відповідності до ст. 56 ПК України). Відповідно до повідомлення від Державної податкової служби України строк розгляду вище зазначених скарг з метою з`ясування обставин продовжено до 04.09.2025 року включно, тобто податкові зобов`язання наразі не узгоджено, в підтвердження надано відповідні документи.

Суддею встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Статтею 7 КУПАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідальність за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП настає за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про те, що працівниками Головного управління ДПС у Миколаївській області не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівівщодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, матеріали справи не містять доказів наявності законних підстав для призначення фактичної перевірки контролюючим органом, а саме відсутні докази наявності звернення споживача до ГУ ДПС у Миколаївській області, на підставі чого був винесений наказ №678-п від 20.05.2025 про проведення перевірки.

Крім, того опис правопорушення, викладений в протоколі, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки матеріали справи не містять акту про ненадання ОСОБА_1 контролюючому органу "первинних документів відповідно актам зняття фактичних залишків запасів(товарно-матеріальних цінностей), що знаходились у місці продажу господарському об`єкті", як це дослівно вказано в протоколі.

Слід зазначити, що акт про результати фактичної перевірки від 02.06.2025 №8230/Ж5/14/29/07/, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, є джерелом доказів, однак не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання. Зазначений документ лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він також не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії.

З наданих стороною захисту матеріалів вбачається, що 10.06.2025 ОСОБА_1 було подано до ГУ ДПС у Миколаївській області заперечення і пояснення на акт фактичної перевірки від 02.06.2025 №8230/Ж5/14/29/07/, а 04.07.2025 ОСОБА_1 до Державної податкової служби України було подано скаргу на податкове повідомлення рішення, прийняте Головним управлінням ДПС у Миколаївській області від 25.06.2025 № 707 (адміністративне оскарження у відповідності до ст. 56 ПК України) та на податкове повідомлення рішення прийняте Головним управлінням ДПС у Миколаївській області від 25.06.2025 № 707 (адміністративне оскарження у відповідності до ст. 56 ПК України), а тому, до остаточного вирішення спору, факт правопорушення є невстановленим.

Відповідно до повідомлення від Державної податкової служби України, строк розгляду вище зазначених скарг, з метою з`ясування обставин, продовжено до 04.09.2025 включно.

Доказів скасування податкових рішень-повідомлень чи відмови у задоволені скарги, поданої ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, до закінчення процедури адміністративного оскарження Податкового рішення-повідомлення, закон позбавляє суд можливості врахувати висновки контролюючого органу про порушення ОСОБА_1 , викладені в акті перевірки, який є лише службовими документами контролюючого органу, пов`язаними із збиранням податкової інформації та не створюють для ОСОБА_1 , як платника податків, правових наслідків.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, доказом у даній справі є висновки контролюючого органу про порушення ОСОБА_1 п.1, п.2 ст.3, п.12 ст.3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відображений в акті перевірки та дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення, викладене в Акті перевірки. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт порушення, контролюючим органом суду не надано.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року за №23-р 2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно з яким винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 року у справі за №216/5226/16-а - притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі за №536/1703/17.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року - ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що необхідно закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 155-1 ч. 1 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.А. ШИКЕРЯ