П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.08.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Рудаков Д.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно до протоколу ОСОБА_1 , 26.05.2025 року о 21 год. 30 хв. у м.Львів на вул.Наукова 30, керував транспортним засобом «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встновленому законом порядку у медичному закладі, лікарем ОСОБА_2 , що підтверджується висновком №001036 від 26.05.2025 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , його представник Лемеха Р.І. не прибули, однак подали клопотання про закриття адміністративного провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення. На відео немає початку розгляду справи, немає жодних роз`яснень прав та обов`язків особі, дослідження доказів, вирішення клопотань. Процедура складання протоколу взагалі не дотримана. Зазначив, що на місці події були присутні свідки однак їх дані в протокол поліцейським не внесені, що є порушенням вимог щодо порядку оформлення матеріалів та збирання доказів. Окрім цього, працівниками поліції не вказано жодних ознак, які б передували проходженню ОСОБА_1 освідчення на стан алкогольного сп`яніння. У медичному у закладі було грубо порушено процедуру огляду. Лише з 4 разу продування, прилад показав результат. Сертифікатів відповідності приладу не надано, невідомо чи був прилад у робочому стані. Жодного забору біоматеріалу не проводилося. На останок, матеріали справи не містять прямих, безспірних, безсумнівних та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто доказів винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в ході розгляду справи не здобуто. Відтак, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1-2ст. 7КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 13 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 .Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№ 1306 визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти росії» рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), як і у кримінальному провадженні, суд в справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Дане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Згідно з положеннями частинами 2, 6 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з небезперервних відеозаписів, долучених до матеріалів справи, фіксація подій розпочалася з моменту прибуття працівників поліції на місце дорожньо-транспортної пригоди. Транспортний засіб марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений та припаркований на узбіччі дороги, при цьому в салоні автомобіля на той момент нікого не перебувало. У безпосередній близькості до автомобіля перебував ОСОБА_1 .

Після цього працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній не заперечував. Огляд проводився з використанням приладу Drager Alcotest. У зв`язку з незгодою ОСОБА_1 з результатами огляду, йому було запропоновано пройти повторний огляд у медичному закладі. Повторний огляд працівниками медичного закладу також здійснювався за допомогою приладу Drager Alcotest.

Відеозапис не містить всіх даних, які зазначені у протоколі, що не дає можливості відтворити події, які передували складенню Протоколу, а оскільки відповідно п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. №100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно та відеозйомка (фіксація) повинна бути безперервною, суд також не може визнати дані докази належними і допустимими, з врахуванням положень статті 266 КУпАП, що також свідчить про суттєві порушення з боку працівників поліції.

Зокрема, суд погоджується з позицією захисту, що не зафіксовано самого факту керування ОСОБА_1 автомобілем «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Якщо мало місце ДТП, то повинний бути складений протокол за ст.124 КУпАП на можливого правопорушника ОСОБА_1 , і це вже б вказувало на керування транспортним засобом. Якщо були встановлені свідки керування транспортним засобом ОСОБА_1 , то вони, в обов`язковому порядку, повинні бути зазначені у протоколі. Суд не має права самостійно відшукувати докази, додавати недостаючи обставини винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (практика Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08)).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Через неповноту вчинених органом поліції процесуальних дій, суддя позбавлений можливості перевірити обставини, викладені в протоколі, а також спростувати твердження ОСОБА_1 та встановити істину у справі, тобто наведене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Слушно зазначає сторона захисту і суд погоджується з цим, з приводу самої процедури складання протоколу, дії поліції. Жоден інспектор не представився, нема початку розгляду справи, нема роз`яснень прав та обов`язків ОСОБА_1 , стадії збирання, дослідження, представлення доказів, зокрема свідків події. У медичному закладі права останньому були швидко перелічені, однак скористатися ними він вже не встиг, оскільки був роздрукований протокол. Він заявляв клопотання, хотів мати захисника, однак все це було просто проігноровано. Необхідно зауважити, що людина в такій ситуації, перебуває у стресовому стані, не знає як себе поводити, юридично необізнана, здебільшого, стадії роз`яснення прав та обов`язків необхідно приділяти більше часу, щоб вона своїми правами змогла, а головне встигла скористатися та неухильно дотримувалася покладених обов`язків.

Що стосується самого огляду у медичному закладі та встановлення, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння суд зазначає наступне. Процедура проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. за № 1452/735 (надалі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103 (надалі - Порядок).

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3 Порядку огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, якими не можуть бути працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно п. 6 вищезазначеного Порядку, у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки або висловлення ним незгоди із результатами огляду, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Інструкцією встановлено порядок проведення огляду водія лікарем на предмет встановлення факту сп`яніння.

Пунктом 9 Розділу ІІІ Інструкції передбачено використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, що підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно з п.15 Розділу ІІІ Інструкції, - саме за результатами огляду та стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

ОСОБА_1 зазначає, що лише з 4 разу прилад Драгер показав результат, в нього є сумніви з приводу справності приладу. Не довіряє такому огляду, був готовий здати аналізи, але лікар відмовив в цьому, без надання певного обґрунтування. На думку суду, лікар повинен був роз`яснити останньому порядок проходження огляду, у тому числі за допомогою приладу Драгер, що прилад пройшов калібрування, має відповідний сертифікат, пред`явити дані документи, причин не довіряти даному приладу не має. Суд вказує на неприпустимість спрощеного підходу до процедури огляду та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зокрема, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути і слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Суд зауважує, що п.2 розділу Порядку прямо вказує, що при проведені огляду в закладі охорони здоров`я лікарем здійснюється забір біологічного матеріалу для лабораторного дослідження та оформлення акту огляду. Водночас ОСОБА_1 , хоча й було доставлено до медичного закладу, жодного забору біоматеріалу не проводилося, що грубо порушує передбачену нормативному актом процедуру. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

За таких підстав суд приходить до висновку, що викладені у протоколі обставини того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтвердження, його вина належними доказами поза розумним сумнівом суду не доведена. З огляду на викладені відомості у протоколі про адміністративні правопорушення суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а обставини вказані у протоколі про адміністративні правопорушення є суперечливими та не відповідають дійсності.

Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст.247,283,284 КУпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рудаков Д.І.