Справа № 296/7085/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" серпня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Аксьонова В.Є.

секретаря судового засідання Дзюби І.С.

за участю прокурора Шпірука М.В.

особи що притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

представника особи яка притягається до

адмінінстартивної відповідальності адвоката Мусевич А.І.

розглянувши матеріали, які надійшли з Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пилипівка, Чуднівського р-ну, Житомирської області, неодруженого, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючий в ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді начальника відділу військового облку та бронювання сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №43 від 26.06.2025 року , судом встановлено.

У статті 1 Закону України № 1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року «Про оборону України» надано роз`яснення терміну особливий період, яким є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац 5 статті 1 Закону України № 354-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Згідно з частиною 8 статті 4 Закону України № 354-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, № 58/2023 від 06 лютого 2023 року, № 254/2023 від 01 травня 2023 року, № 254/2023 від 01 травня 2023 року, № 451/2023 від 26 липня 2023 року, № 735/2023 від 06 листопада 2023 року, № 49/2024 від 5 лютого 2024 року, № 271/2024 від 6 травня 2024 року № 469/2024 від 23 липня 2024 року, № 740/2024 від 28 жовтня 2024 року, № 26/2025 від 14 січня 2025 року затвердженими Законами України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України неодноразово продовжено строк дії воєнного.

Востаннє Указом Президента України № 235/2025 від 15 квітня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного станув Україні з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що особливий період охоплює собою мобілізацію, воєнний час та частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах: вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Згідно ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними законами, посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Дисциплінарний статут Збройних Сил України передбачає визначення військової дисципліни це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самого і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції України та законів України.

Згідно п. 1, п. 2, п. 3, п. 9, п. 10 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.

Перевірка стану службової діяльності та мобілізаційної готовності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки проводиться в установленому законодавством порядку.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи; виконують інші функції відповідно до законодавства.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, крім виконання функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: координують та здійснюють контроль за діяльністю підпорядкованих територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, контролюють дотримання ними вимог законодавства, виконання наказів і директив Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, наказів і директив Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил та інших органів військового управління.

Згідно п. 1 п. 2 розділу ІІІ Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра Оборони України 28.12.2016 № 735 (далі Інструкція) посадові особи органів військового управління, військових частин під час розгляду звернень громадян зобов`язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників на місця для перевірки викладених у зверненні обставин, застосовувати інші заходи для об`єктивного вирішення поставлених автором звернення питань, з`ясовувати та приймати рішення про усунення причин і умов, які спонукають авторів скаржитись.

Рішення, які приймаються за зверненнями, мають бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне й правильне рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в пунктах 3-15 частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути прийняті на військову службу за контрактом.

Житомирською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», за вихідним №62-2684вих-25 від 27.05.2025, надіслано, в тому числі до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проведення перевірки, до ІНФОРМАЦІЯ_3 звернення ОСОБА_2 за фактом незаконного призову 21.05.2025 восьмим відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловіка ОСОБА_3 на військову службу під час проведення мобілізації.

ОСОБА_1 , відповідно до своїх функціональних обов`язків, як начальник відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідає за керівництво військовим обліком військовозобов`язаних на території Житомирської області, контроль за його станом, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Також, ОСОБА_1 згідно свої службових обов`язків зобов`язаний: перевіряти стан організації та ведення військового обліку у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки районних (міському) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки; здійснювати аналіз стану військово-облікової роботи у підпорядкованих територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, проводити методичне супроводження заходів військового обліку; виконувати інші завдання, визначенні начальником сектора мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з цим, відповідно до функціональних обов`язків, ОСОБА_1 відповідає за організацію військового обліку військовозобов`язаних та їх бронювання, контроль ведення військового обліку у підпорядкованих центрах комплектування та соціальної підтримки (районних) міських рівнів, забезпечення взаємодії щодо ведення ЄЛРВ, контроль за повнотою та відповідальності інформації.

Згідно матеріалів службового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено наступне.

Так, заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 начальником сектору мобілізаційно-оборонної роботи полковником ОСОБА_4 поставлено завдання начальнику відділу військового обліку та бронювання сектору мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 полковнику ОСОБА_1 опрацювати звернення ОСОБА_2 , що надіслано Житомирською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону листом за вихідним №62-2684вих-25 від 27.05.2025.

Полковником ОСОБА_1 було відпрацьовано розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (вихідний №1043/19/122/1112 від 29.05.2025) у якому було визначено завдання начальнику восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 надати інформацію стосовно обставин призову на військову службу під час мобілізації на особливий період громадянина ОСОБА_3 та отримано відповідь (вихідний № 8/2966 від 02.06.2025) в якій зазначалось, що останній з письмовою заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період не звертався. Разом із цим, з наданою відповіддю також було надано копію листа вивчення, де ОСОБА_3 зазначив, що має на утриманні 6 дітей.

Однак, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою органу військового управління, під час розгляду звернення громадянки ОСОБА_2 уважно не вник в їх суть (щодо незаконного призову її чоловіка ОСОБА_3 на утримані якого перебувають шість дітей), не застосовував будь-яких інших заходів для об`єктивного вирішення поставлених автором звернення питань, не з`ясував та не прийняв рішення про усунення причин і умов, які спонукають авторку скаржитись, не вжив заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Натомість 03.06.2025 ОСОБА_1 підготовлено не мотивовану відповідь начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 за вихідним №1043/19/122/1147 яка не ґрунтується на нормах законодавства та в якій зазначив, що громадянин ОСОБА_3 був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, як особа, яка має право на відстрочку але цим правом не скористався.

Щодо незаконного призову ОСОБА_3 на військову службу, ІНФОРМАЦІЯ_5 за даним фактом відносно начальника восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 складено адміністративний протокол за ч. 2 ст.172-14 КУпАП, який 13.06.2025 Романівським районним судом Житомирської області у справі № 290/673/25 розглянуто та дану особу визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на нього рішенням суду.

Згідно із ч. 2 ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, є діянням, що віднесено до адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 172-13 КУпАП визначено, що під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Таким чином, ОСОБА_1 обіймаючи посаду начальника відділу військового обліку та бронювання сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи військове звання полковник, є військовою службовою особою.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, начальник відділу військового обліку та бронювання сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, недбало ставлячись до військової служби в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1 п. 2 розділу ІІІ Інструкції та функціональних обов`язків, 03.06.2025 перебуваючи за місцем несення служби - в розташуванні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи недбало, протиправно, тобто під час розгляду звернення громадянки ОСОБА_2 уважно не вник в їх суть (щодо незаконного призову її чоловіка ОСОБА_3 на військову службу, на утримані якого перебувають шість дітей), не застосовував будь-яких інших заходів для об`єктивного вирішення поставлених автором звернення питань, не з`ясував та не прийняв рішення про усунення причин і умов, які спонукають авторку скаржитись, не вжив заходів щодо поновлення порушених прав громадянина та водночас не перевірив стан організації та ведення військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо подальшого зняття з військового обліку військовозобов`язаного у зв`язку із протиправним його призовом, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення в суді вину свою у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що після скарги дружини призваного ОСОБА_3 громадянки ОСОБА_2 йому надійшло розпорядження від начальника ОТЦК про розгляд звернення гр. ОСОБА_2 про мобілізацію її чоловіка, попри той факт, що він є батьком шести неповнолітніх дітей. В ході опрацювання ним даного звернення, було встановлено що гр. ОСОБА_3 із заявою про надання йому відстрочки не звертався, а тому останній був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, як особа , яка має право на відстрочку, але цим правом не скористалась. На момент опрацювання даної відповіді він знав, що в гр. ОСОБА_3 є шестеро дітей. При перевірці не було встановлено, що гр. ОСОБА_3 добровільно пішов на військову службу , але йому відомо, що останній не заперечував щодо проходження військової служби.

Представник особи яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Мусевич А.І. просила закриту дану справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП , звернулась до суду з письмовими запереченнями на протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст.172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України», визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 24 лютого 2022 року, після оприлюднення Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Президент України, відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав. Таким чином, на теперішній час в державі продовжує діяти особливий період.

Відповідно до ст.16,17 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Судом вставнолено, що вина ОСОБА_1 , у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується, доказами наявними в матеріалах справи, а саме :

- Протоколом про адміністративне правопорушення № 43 від 26.06.2025 року;

- Копією акту службового розслідування від 20.06.2025 року;

- Копією наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.06.2025 року №392 «Про призначення службового розслідування»

-Поясненнями начальника відділу військового обліку та бронювання сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_6 полковника ОСОБА_1 ;

- Копією листа першого заступника керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 10.06.2025 року;

- Копією листа першого заступника керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону;

- Копією розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 29.05.2025 року;

- Копією листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 02.06.2025 року;

- Копією листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №1043/19/122/278;

- Копією «Лист вивчення» де гр. ОСОБА_3 вказує про те, що він має на утриманні шестеро дітей;

-Копією наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 23.06.2025 року №413;

- Копією скарги гр. ОСОБА_2 від 23.05.2025 року;

- Копією функціональних обов`язків начальника відділу військового обліку та бронювання сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно ч.1 п.3 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в пунктах 3-15 частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути прийняті на військову службу за контрактом.

Відповідно до долученої до матеріалів справи копії функціональних обов`язків начальника відділу військового обліку та бронювання сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_6 начальник відділу військового обліку та бронювання зобов`язаний:

- перевіряти стан організації та ведення військового обліку у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки районних (міському) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки;

- здійснювати аналіз стану військово-облікової роботи у підпорядкованих територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки , проводить методичне супроводження заходів військового обліку;

- виконувати інші завдання, визначені начальником сектора мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до функціональних обов`язків відповідає за забезпечення функціонування системи військового обліку військовозобов`язаних, контроль ведення військового обліку та бронювання військовозобов`язаних (відповідно до затверджених планів) у державних органів, підприємств, установ та організацій, що перебувають на відповідній території; організація військового обліку військовозобов`язаних та їх бронювання , контроль ведення військового обліку у підпорядкованих центрах комплектування та соціальної підтримки (районних) міських рівні; забезпечення взаємодії щодо ведення ЄДРВ контроль за повнотою та відповідності інформації наданої органами влади.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи посадовою особою органу військового управління, під час розгляду звернення гр. ОСОБА_2 не вжив будь-яких інших заходів щодо постановлених гр. ОСОБА_2 питань, що незаконного призову її чоловіка гр. ОСОБА_3 , в якого на утриманні перебуває шестеро дітей, надав невмотивовану відповідь , яка не ґрунтується на нормах законодавства, при цьому, достовірно знав, що у ОСОБА_3 шестеро дітей та його незаконно мобілізовано до лав ЗСУ, що на думку суду, свідчить саме про недбале ставлення ОСОБА_1 до виконання службових обов`язків.

Щодо твердження сторони захисту , що ОСОБА_1 надавав відповідь гр. ОСОБА_2 в порядку Закону України «Про звернення громадян» , то суд зазначає, що ОСОБА_1 виконував розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , в своїй відповіді ОСОБА_1 не вказав , що гр. ОСОБА_3 був незаконно призваний до військової служби всупереч Закону № 3543-ХІІ, однак вказав те, що ОСОБА_3 був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, як особа , яка має право на відстрочку , але цим правом не скористався, крім того, сторона захисту у своїх запереченнях вказує, що відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» чоловіки на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, у зазначений період можуть бути прийняті тільки на військову службу за контрактом - однак, гр. ОСОБА_3 було призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період, чим було порушено його права.

Таким чином, своїми діями особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Жодних доказів на спростування своєї винуватості стороною захисту , суду не надано, не встановлено таких і в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 283,284, 266-1, 40-1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області;/Житомир обл./21081100; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UА0006797; Код класифікації доходів бюджету: 21081100. Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави, в особі ДСА України, в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу , визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя В. Є. Аксьонов