Справа № 711/6532/25
Номер провадження 3/711/1849/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суд м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області (протокол серії ВАД № 437611), про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 06.07.2025, близько 20:00 години, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилася від покладених на неї батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній, перебуваючи на стоянці біля Свято-Михайлівського собору за адресою: м. Черкаси, вул. Свято-Макаріївська, пошкодив автомобіль «БМВ 524 РН», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , а саме розбив лобове скло та розкидав речі в автомобілі.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала в повному обсязі. Факт пошкодження автомобіля її сином ОСОБА_3 та його товаришем ОСОБА_4 , підтвердила. За її словами, автомобіль справляв враження покинутого, виглядав дуже занедбаним. Її син дуже цікавиться технікою, автомобілями, а через такий зовнішній вигляд автомобіля син з дитячою наївністю захотів забрати його для того, аби відремонтувати. ОСОБА_1 зазначила, що поряд із місцем події перебували й інші діти, однак саме її син із товаришем розбили скло, щоб потрапити всередину авто та спробувати його завести. Вони досить довго сиділи в салоні, крутили кермо, ходили по капоту. Зазначила, що вони з іншою мамою ОСОБА_5 виховну роботу з дітьми провели, і хлопці, і дорослі особисто вибачилися перед власником автомобіля. Також повідомила, що вартість ремонту була оплачена, наразі автомобіль перебуває на сервісі, де проводиться заміна скла. Автомобіль, як виявилось, тривалий час, близько трьох місяців, стояв на одному місці, що підтвердила її знайома, яка постійно вигулює в тому районі собаку. ОСОБА_5 після особистого відвідування місця події звернула увагу на зовнішній вигляд транспортного засобу, який перебував у занедбаному стані, є дуже старим (1980-х років випуску), не має VIN-коду, і виглядав так, наче власник не користувався ним і не доглядав за ним. Вона зауважила, що неподалік від місця події розташовані камери спостереження, і саме за допомогою записів із них було встановлено причетність її сина та його друга до інциденту, хоча саме відео їй не демонстрували.

Після інциденту власник автомобіля повідомив, що він є військовослужбовцем, а його бригада залишилася без машини, однак не зміг пояснити чому автомобіль довго стояв на одному місці і ним не користувались, судячи із зовнішнього вигляду. Водночас у ОСОБА_1 склалося враження, що власник скористався ситуацією і мав намір за їхній рахунок повністю відновити старе авто. Вони разом із ОСОБА_5 запропонували власнику грошову компенсацію, однак, він назвав надмірну, на їхню думку, суму: спочатку близько 115 000 грн, згодом 50 000 грн. У відповідь вони запропонували виплатити по 100 доларів США від кожної. У підсумку сторони домовилися про ремонт автомобіля: встановлення нового скла, фарбування подряпин і хімчистку салону, у який потрапило скло під час пошкодження. Також зазначила, що навіть працівники СТО, де зараз ремонтують згаданий автомобіль, підтвердили його поганий зовнішній і технічний стан. Через те, що у машини не працювали гальма, власник пригнав її на СТО о 5-й ранку.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання та догляду дітей проявляється у вигляді: залишення впродовж тривалого строку дітей без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення дітям безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у прямому чи непрямому умислі або різних формах бездіяльності, пов`язаних з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція вказаної вище статті КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до частин 1-2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення уповноваженою особою, яка склала протокол, надано:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 437611 від 07.07.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

-рапорт інспектора СЮП ВП ЧРУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції Шевченко Є. М. від 08.07.2025, відповідно до якого під час опрацювання працівниками поліції повідомлення про пошкодження автомобіля було встановлено, що пошкодження вчинив малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим за цим фактом був складений адміністративний протокол стосовно його матері ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП;

-письмове пояснення ОСОБА_1 від 07.07.2025 про те, що її син ОСОБА_2 зі своїм другом, катаючись на велосипедах у Соборному парку, побачили старий автомобіль, під`їхали до нього, відкрили та сиділи в ньому. Про пошкодження дітьми лобового скла автомобіля їй стало відомо від працівників поліції, після чого син зізнався у вчиненому;

-копію паспорта ОСОБА_1 ;

-витяг з актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-копію протоколу прийняття від ОСОБА_6 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.07.2025, за фактом пошкодження невідомими особами його автомобіля «БМВ 524 РН», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 ;

-копію протоколу огляду місця події від 07.07.2025 щодо проведеного огляду частини автостоянки та самого транспортного засобу «БМВ 524 РН», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , з таблицею зображень, якими зафіксовано пошкодження лобового скла автомобілята безлад у його салоні;

-копію письмового пояснення свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 07.07.2025, який гуляв у парку «Соборний», побачив знайомих йому раніше хлопців ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , які ходили по капоту автомобіля «БМВ 524 РН», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , та вибили в ньому лобове скло;

-копію рапорту начальника СЮП ВП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції О. Білобородова від 07.07.2025, відповідно до якого під час опрацювання матеріалів звернення працівниками поліції було встановлено осіб, які пошкодили автомобіль заявника, ними виявилися малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим щодо їхніх батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було складено адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Як вбачається з наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , із власником автомобіля «БМВ 524 РН», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , ОСОБА_6 вони узгодили питання відшкодування завданих збитків, а з дітьми з приводу цієї ситуації проведено профілактичну і роз`яснювальну роботу про недопустимість такої поведінки.

Обов`язки щодо виховання дитини, а також щодо сприяння і забезпечення її фізичному, духовному і моральному розвитку законом покладені на батьків і саме вони повинні розвивати у дитини повагу до прав та свобод інших людей, любов до свого народу та Батьківщини. Серед інших моральних чеснот, батьки також мають прищеплювати і пояснювати дитині принцип недоторканості чужого майна, необхідність поваги до чужої власності як складових елементів прав і свобод інших людей. На переконання суду, недбале ставлення дитини до чужого майна і будь-які дії щодо такого майна, умисні чи необережні, що завдають йому пошкоджень, свідчать про її недостатнє виховання у сфері духовного і морального розвитку та необізнаність з правами і свободами інших людей, а отже вимагає від батьків більшої уваги та зусиль щодо виховання у дитини належного ставлення до таких соціальних та моральних категорій, як повага і недоторканість права власності інших осіб.

Суд також враховує наявність для заявника ОСОБА_6 негативних наслідків у виді спричинення дітьми пошкоджень його автомобіля.

Отже, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, і її вина доведена повністю.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 34 КУпАП, суд вважає щире розкаяння і усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Вирішуючи питання чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, суд виходить з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме те, що ухилення від виконання покладених на ОСОБА_1 батьківських обов`язків було вчинене щодо її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу порушника, передумови вчинення нею правопорушення, беручи до уваги ступінь її вини, відсутність значних негативних наслідків для учасників події, узгодження учасниками події порядку відшкодування завданої шкоди, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді попередження.

Такий вид впливу, на думку суду, є достатнім і доцільним для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн, оскільки судом не встановлено підстав для її звільнення від сплати цього збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 33, 184, 254, 256, 279, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути із ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

Строк пред`явлення до виконання постанови в частині стягнення судового збору 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко