Справа № 301/2269/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2025 р. м. Іршава

Суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Бобик О.І., перевіривши матеріали про адміністративне корупційне правопорушення, що надійшли із ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст. 184 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Іршавського районного суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Вказана справа передана для розгляду судді Бобик О.І..

Особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 є родичем судді.

До початку розгляду справи головуючою суддею Бобик О.І., заявлено самовідвід, про що подано відповідну заяву, згідно якої зазначено, що на даний час існують об`єктивні обставини, які дають підстави для сумніву в об`єктивності та неупередженості головуючої судді, оскільки по даній справі особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 є чоловіком родички судді Бобик О.І. та другом її сім`ї..

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до таких висновків.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею відводу по справі про адміністративні правопорушення, і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, прокурору.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді, однак діючі КПК України, ЦПК України та КАС України, мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані у заяві про самовідвід обставини та підстави для самовідводу є такими, що можуть викликати сумніви в неупередженості судді, а тому заява про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.251, 252, 279 КУпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заявлений суддею Бобик О.І. самовідвід у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП - задовольнити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Іршавського

районного суду: О. І. Бобик