Справа № 711/6538/25
Номер провадження 3/711/1851/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суд м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області (протокол серії ВАД № 437587 від 07.07.2025), про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 06.07.2025, близько 16:00 години, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання покладених на неї ст. 150 Сімейного кодексу України та Законом України «Про охорону дитинства» обов`язків по догляду та вихованню за своїм малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній, перебуваючи на території «Соборного парку», розбив лобове скло на автомобілі «БМВ 524 РН», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , та проник до нього.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала в повному обсязі. Факт пошкодження автомобіля її сином ОСОБА_3 та його товаришем ОСОБА_4 , підтвердила. За її словами, лобове скло автомобіля «БМВ 524 РН», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , вже було пошкоджене і хлопці його остаточно розбили, кидаючи в нього камінцями. Як згодом пояснили хлопці батькам, Арсен, син ОСОБА_5 , дуже цікавиться технікою, автомобілями і хотів мати машину, що й спонукало його підійти до неї та потрапити всередину, а її син ОСОБА_3 просто всіляко допомагав йому в цьому. Як зазначила ОСОБА_1 , син, розповідаючи їй про подію, стверджував і був переконаний, що машина нічия, нікому не належить, тому вони і залізли в неї. Зауважила, що автомобіль зовні дійсно перебував в занедбаному стані, є дуже старим (ще 1980-х років випуску), не має VIN-коду, а його власник не користувався ним і не доглядав за цим транспортним засобом. Після інциденту власник автомобіля повідомив, що він є військовослужбовцем, а його бригада залишилася без машини, однак не зміг пояснити чому автомобіль довго стояв на одному місці і ним не користувались, судячи із зовнішнього вигляду. Вони разом із ОСОБА_5 запропонували власнику грошову компенсацію, однак, на їхню думку, він назвав надмірну суму, спочатку близько 115 000 грн, згодом 50 000 грн. У відповідь вони запропонували виплатити по 100 доларів США від кожної. У підсумку сторони домовилися про ремонт автомобіля: встановлення нового скла, фарбування подряпин і хімчистку салону, у який потрапило скло під час пошкодження. Також зазначила, що навіть працівники СТО, де зараз ремонтують згаданий автомобіль, підтвердили його поганий зовнішній і технічний стан. Поліцейські встановили її особу через опитування інших дітей, які в той день перебували поблизу автомобіля, та їхніх батьків. Згодом власник автомобіля повідомив, що її сина з товаришем знайшли по відеозаписах з камер спостереження біля паркувального майданчика, де стояв автомобіль, однак на їхнє із ОСОБА_5 прохання показати це відео сказав, що надав його поліції. Поліцейські їм також не показували ці відеозаписи. Із сином вона неодноразово говорила про цю ситуацію, пояснила йому, що чіпати чуже майно не можна ні в якому разі, навіть не дивлячись на його зовнішній стан чи належність, наголосила на неприпустимості такої поведінки. Також зазначила, що з виховною метою застосувала до сина покарання, позбавивши розваг та доступу до гаджетів і телефону.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання та догляду дітей проявляється у вигляді: залишення впродовж тривалого строку дітей без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення дітям безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у прямому чи непрямому умислі або різних формах бездіяльності, пов`язаних з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція вказаної вище статті КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до частин 1-2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення уповноваженою особою, яка склала протокол, надано:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 437587 від 07.07.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

-копію паспорта ОСОБА_1 ;

-копію актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-копію рапорту начальника СЮП ВП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції О. Білобородова від 07.07.2025, відповідно до якого під час опрацювання матеріалів звернення працівниками поліції було встановлено осіб, які пошкодили автомобіль заявника, ними виявилися малолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим щодо їхніх батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було складено адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 184 КУпАП;

-копію протоколу прийняття від ОСОБА_7 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.07.2025, за фактом пошкодження невідомими особами його автомобіля «БМВ 524 РН», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 ;

-копію протоколу огляду місця події від 07.07.2025 щодо проведеного огляду частини автостоянки та самого транспортного засобу «БМВ 524 РН», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , з таблицею зображень, якими зафіксовано пошкодження лобового скла автомобілята безлад у його салоні;

-копію письмового пояснення свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 07.07.2025, який гуляв у парку «Соборний», побачив знайомих йому раніше хлопців Арсена та Данила, які ходили по капоту автомобіля «БМВ 524 РН», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , та вибили в ньому лобове скло;

-копію письмового пояснення заявника ОСОБА_7 від 07.07.2025, про те, що його припаркований транспортний засіб «БМВ 524 TD», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , був у нормальному стані, без пошкоджень, однак 07.07.2025, близько 10:00 години, він підійшов до автомобіля та помітив значні на ньому пошкодження, а саме: розбите лобове скло, сліди від взуття на задній кришці багажника та даху авто, частину речей було витягнуто з машини, а двері були відчинені.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Як вбачається з наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , із власником автомобіля «БМВ 524 РН», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , ОСОБА_7 вони узгодили питання відшкодування завданих збитків, а з дітьми з приводу цієї ситуації проведено профілактичну і роз`яснювальну роботу про недопустимість такої поведінки.

Обов`язки щодо виховання дитини, а також щодо сприяння і забезпечення її фізичному, духовному і моральному розвитку законом покладені на батьків і саме вони повинні розвивати у дитини повагу до прав та свобод інших людей, любов до свого народу та Батьківщини. Серед інших моральних чеснот, батьки також мають прищеплювати і пояснювати дитині принцип недоторканості чужого майна, необхідність поваги до чужої власності як складових елементів прав і свобод інших людей. На переконання суду, недбале ставлення дитини до чужого майна і будь-які дії щодо такого майна, умисні чи необережні, що завдають йому пошкоджень, свідчать про її недостатнє виховання у сфері духовного і морального розвитку та необізнаність з правами і свободами інших людей, а отже вимагає від батьків більшої уваги та зусиль щодо виховання у дитини належного ставлення до таких соціальних та моральних категорій, як повага і недоторканість права власності інших осіб.

Суд також враховує наявність для заявника ОСОБА_7 негативних наслідків у виді спричинення дітьми пошкоджень його автомобіля.

Отже, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, і її вина доведена повністю.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 34 КУпАП, суд вважає щире розкаяння і усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Вирішуючи питання чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, суд виходить з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме те, що ухилення від виконання покладених на ОСОБА_1 батьківських обов`язків було вчинене щодо її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу порушника, передумови вчинення нею правопорушення, беручи до уваги ступінь її вини, узгодження учасниками події порядку відшкодування завданої шкоди, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді попередження.

Такий вид впливу, на думку суду, є достатнім і доцільним для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн, оскільки судом не встановлено підстав для її звільнення від сплати цього збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 33, 184, 254, 256, 279, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути із ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

Строк пред`явлення до виконання постанови в частині стягнення судового збору 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко