П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2025 Справа №607/14247/25 Провадження №3/607/5637/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Якімець Тарас Ігорович розглянув матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серія НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення

У С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 378268 від 01 липня 2025 року вказано, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом (далі ТЗ) Dacia Logan д.н.з НОМЕР_2 на дорозі де є дві смуги руху в одному напрямку, перед початком перестроювання не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, і під час перелаштування не надав перевагу в русі ТЗ Lincoln Nautilus д.н.з НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку в смузі, у яку він мав намір перелаштуватися, внаслідок чого змусив водія ОСОБА_2 змінити напрямок руху, чим створив аварійну ситуацію, відтак порушив п.10.1. ПДР інші порушення ПДР, порушення правил перестроювання, зміни напрямку руху; п.10.3. ПДР інші порушення ПДР, порушення правил перелаштування, за що передбачена відповідальність за частиною п`ятою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, винуватим себе у вчинені адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що він рухався у крайній правій смузі й переконавшись у безпечності маневру, включивши лівий покажчик повороту перелаштувався у ліву смугу, оскільки попереду у правій смузі велися ремонтні роботи. Жодної неправомірної дії, різкого, непередбачуваного маневру в порушення ПДР не вчиняв, аварійної ситуації не створював.

На обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 378268 від 01 липня 2025 року, відеоматеріали, пояснення ОСОБА_1 від 01 липня 2025 року, пояснення ОСОБА_2 від 01 липня 2025 року, протокол огляду транспортного засобу від 01 липня 2025 року, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася по вул. Бродівська, 44, в м. Тернопіль 01 липня 2025 року, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 378387 від 01 липня 2025 року, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 378320 від 01 липня 2025 року, довідку УПП в Тернопільській області ДПП від 02 липня 2025 року, в якій вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія

НОМЕР_4 .

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з пунктом 2.3.б. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 10.1. ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як вказано в пункті 10.3. ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Диспозицією частини п`ятої статті 122 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення порушень, відповідальність за які передбачені частинами першою четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не визнав вину в інкримінованому йому адміністративному проступку й зазначив, що ПДР України не порушував, здійснив перелаштування з дотриманням цих правил, відтак категорично не погодився з кваліфікацією його дій як адміністративного проступку, відповідальність за який настає за частиною п`ятою статті 122 КУпАП.

У судовому засіданні були досліджені докази, наявні в матеріалах справи, зокрема відеофайли «export-1lzyu», «video_2025-07-08_11-25-41», які у своїй сукупності не дають можливості поза розумним сумнівом встановити в діях ОСОБА_1 складу адміністративного проступку, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КУпАП. Так, відеоматеріали фіксують події оформлення поліцейськими відповідних матеріалів вже після дорожньо-транспортної пригоди, що сталася між ТЗ Dacia Logan д.н.з НОМЕР_2 та Lincoln Nautilus д.н.з НОМЕР_3 , а також відео з відеореєстратора з середини автомобіля Dacia Logan д.н.з НОМЕР_2 .

Суд звертався в органи поліції для надання додаткових відеоматеріалів для повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, проте відповідно до отриманої інформації з УПП в Тернопільській області ДПП інших відеозаписів, зокрема відеозаписів з камер зовнішнього спостереження щодо цієї події, в органу правопорядку немає.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід зазначити, що тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закони та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи. Цей принцип також часто відомий як «in dubio pro persona» або «in dubio pro homine» (латинською мовою), що означає «у вагомих сумнівах на користь людини». Важливо також відзначити, що принцип тлумачення закону на користь особи не означає безумовне ігнорування закону, але вказує на те, що в сумнівних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію, яка максимально захищає права та інтереси саме фізичної особи (пункти 47 49 постанови Верховного Суду від 10 січня 2024 року, справа № 240/4894/23).

Крім того, суд бере до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (див., зокрема, § 43 рішення у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, заява № 16437/04)

Таким чином, суд констатує відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 122 КУпАП на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 9, 33, 122, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

2. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

4. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

5. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяТ. І. Якімець