Справа № 308/2823/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області Пентек Анастасії Юріївни на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 березня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 березня 2025 року, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), визнано винною за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та призначено їй адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425/чотириста. двадцять п`ять/грн.

Стягнуто з громадянки ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605/шістсот п`ять/грн. 60 коп..

Відповідно до постанови суду, 04.01.2025 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області адвокатом Каверін С.М. в інтересах ОСОБА_2 було направлено запит про отримання інформації та необхідних документів. Згідно відповіді, що надійшла з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за підписом начальника ОСОБА_1 від 13.01.2025 року, було відмовлено в отриманні необхідної інформації та документів. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, винесену з порушенням ряду норм матеріального та процесуального права. Вважає, що подані адвокатом Каверіним С.М. запити не відповідають нормам чинного законодавства щодо захисту інформації (персональних даних) та встановленим вимогам щодо їх оформлення, на такі запити було наголошено на нормах чинного законодавства, які визначають питання, в тому числі і щодо яких стосувалися запити. Таким чином, зазначає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , адвокат Каверін С.М. не з`явилися. При цьому представник апелянта Ващук А.С. направив до суду клопотання про проведення судового засідання без участі апелянта та його представника, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності учасників судового процесу, неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП України.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції виконані не в повному обсязі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗР №00040 від 20 лютого 2025 року вбачається, що 04.01.2025 року адвокат Каверін С.М. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із адвокатським запитом. Згідно відповіді, що надійшла з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за підписом начальника ОСОБА_1 від 13.01.2025 року, було відмовлено в отриманні необхідної інформації та документів. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення є доведеною, в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Дані обставини судом встановлені з долучених до матеріалів справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗР №00040 від 20.02.2025 року, заяви про вжиття заходів реагування на порушення професійних прав адвоката №2-30/25 від 06.02.2025 року, адвокатського запиту адвоката Каверіна С.М. від 04.01.2025 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за підписом начальника ОСОБА_1 на адвокатські запити адвоката Каверіна С.М., згідно якої адвокатські запити із огляду на невідповідність нормам законодавства про захист персональних даних повернуто без розгляду та інші матеріали справи, обмежившись формальною вказівкою на це, оскільки їм не надано оцінку.

Проте, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" надає адвокату право отримувати на адвокатський запит фактично будь-яку інформацію та документи, необхідні для надання правової допомоги клієнту.

При цьому, ст. 24 Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" містить два винятки щодо запитуваної інформації, а саме: адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства; не підлягає наданню на адвокатський запит інформація з обмеженим доступом та копії документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Інформація з обмеженим доступом - це конфіденційна, таємна та службова інформація (ч. 1 ст. 21 Закону України «Про інформацію»).

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію»).

Інформація про фізичну особу включає відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, за допомогою яких така фізична особа може бути ідентифікована (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про інформацію»).

Таким чином, якщо адвокатський запит містить вимогу про надання інформації з обмеженим доступом (конфіденційної чи таємної інформації), установа не має права надавати запитувану інформацію чи копії документів, які містять таку інформацію. До того ж поширення конфіденційної чи таємної інформації з порушенням встановленого законом порядку також може бути підставою для притягнення посадових осіб до відповідальності.

Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних регулюються Законом України «Про захист персональних даних», який спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема, права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних.

Статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що персональними даними є відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством (ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних»).

Відповідно до частини першої статті 14 вищевказаного Закону поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних.

Отже, у випадку якщо адвокатом запитується інформація з обмеженим доступом, а саме конфіденційна інформація про клієнта (персональні дані), такий запит має відповідати вимогам, які передбачені Законом України «Про захист персональних даних» та містити підтвердження його повноважень на отримання такої інформації.

Таким підтвердженням повноважень адвоката може бути договір про надання правової допомоги, в пунктах якого мають міститися чітко визначені повноваження адвоката щодо отримання персональних даних клієнта, додаток до договору або письмове волевиявлення клієнта у вигляді згоди.

Необхідність підтвердження повноважень на отримання адвокатом інформації з обмеженим доступом обумовлена обов`язками володільця персональних даних забезпечити належний захист персональних даних від незаконного доступу до них, що прямо передбачено статтями 10 та 24 Закону України «Про захист персональних даних».

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Каверін С.М. 04.01.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з адвокатським запитом, яким витребовував конфіденційну інформацію, зокрема, що стосується перерахунку та виплати ОСОБА_3 пенсії відповідно до рішення суду. На підтвердження адвокатських повноважень Каверін С.М. до запиту долучив копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, копію договору про надання правової допомоги. Будь-яких документальних підтверджень, що ОСОБА_2 надав згоду на поширення його конфіденційної інформації, заявником долучено не було.

У відповідь на адвокатський запит, 13.01.2025 на адресу адвоката Каверіна С.М., начальником Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області ОСОБА_1 було направлено відповідь за №0700-0802-8/2122 про виконання судових рішень у строки, встановлені КАС України, а також те, що запитувана інформація адвоката стосується персональних даних (зокрема розміру пенсії) особи, якій надається правнича допомога, а у Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відсутні правові підстави для надання такої інформації стосовно особи, яка не надавала згоду на розголошення її конфіденційної інформації (персональних даних) Головному управлінню.

Апеляційний суд зазначає, що враховуючи те, що запитувана інформація згідно Законів України "Про інформацію", «Про захист персональних даних", містять захищену конфіденційну інформацію про фізичну особу, яка без згоди останньої не може бути поширена, відмова начальника Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області ОСОБА_1 в її наданні через відсутність згоди суб`єкта персональних даних, не може вважатися неправомірною.

На зазначені положення чинного законодавства суд першої інстанції увагу не звернув та дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 .

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до «Порядку оформлення головою ради адвокатів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя або уповноваженим членом ради адвокатів матеріалів про адміністративні правопорушення - затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №27 (далі - Порядок) передбачено також право на захист посадової особи, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення.

Так, уповноважена особа зобов`язана ознайомити особу, стосовно якої складається протокол, відповідно до ст. 63 Конституції України з її правами обов`язками, передбаченими ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Про обізнаність з вищезазначеними правами і обов`язками, особа ставить у протоколі свій підпис, а у разі відмови поставити підпис про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом уповноваженої особи.

Особі пропонується надати письмове пояснення та зауваження по суті вчиненого правопорушення, яке вноситься до протоколу і засвідчується підписом зазначеної особи.

Пояснення та зауваження можуть додаватись до протоколу окремо, про що робиться запис у цьому протоколі.

У разі відмови особи від надання пояснень та зауважень по суті вчиненого правопорушення, уповноважена особа вносить до нього відповідний запис, який засвідчується її підписом.

Протокол підписується уповноваженою особою та правопорушником, а при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи від підписання протоколу уповноважена особа робить про це відповідний запис, який засвідчує своїм підписом та підписами свідків і потерпілих, у випадку їх наявності.

Правопорушник має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підпису.

Другий примірник протоколу з матеріалами під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від отримання протоколу або у разі відмови проставити свої підписи у протоколі, другий примірник такого протоколу направляється вказаній особі рекомендованою кореспонденцією не пізніше трьох днів з моменту його складення.

Як вбачається з матеріалів справи - в порушення наведених норм, посадову особу Головного управління Пенсійного Фонду України ОСОБА_1 не було ознайомлено з її правами і обов`язками, оскільки Радою адвокатів Закарпатської області було надіслано вже складений протокол про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага