Справа № 359/8118/25
Провадження № 3/359/3545/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 серпня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Шевченко О.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Головного управління ДПС у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «С-ЛАЙН СЕРВІС» (), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.06.2025 № 1823/10-36-07-08, ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «С-ЛАЙН СЕРВІС» (), порушила порядок ведення розрахунків у сфері торгівлі, передбачений п. п. 1, 2 ст. 3 Закону України №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері громадського харчування та послуг» від 06.07.1995, а саме проведення розрахункової операції без застосування РРО та/або програмного РРО без створення та видачі у паперовій та/або електронній формі відповідного розрахункового документа встановленого зразка (фіскальний чек).

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явилася. Через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення заперечення проти протоколу та прохання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. У своїх поясненнях ОСОБА_1 , зокрема, зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце, час вчинення адміністративного правопорушення, дату та номер акта фактичної перевірки. Вручений їй примірник протоколу не містить підпису посадової особи, що його склала. Крім того, звертала увагу суду на те, що ТОВ «С-ЛАЙН СЕРВІС», у строк, встановлений чинним законодавством, було подано заперечення на акт фактичної перевірки від 19.06.2025 № 29922/Ж5/10/36/07/44204605, однак на дату розгляду справи судом, рішення контролюючого органу за результатами розгляду заперечень не прийнято. Таким чином, з огляду на подачу у встановленому порядку заперечень, які відповідно до вимог п. 86.7. ст. 86 Податкового кодексу України, є невід`ємною частиною матеріалів перевірки, акт цієї перевірки № 29922/Ж5/10/36/07/44204605, не може бути належним доказом її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.155-1 КУпАП. Одночасно, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення № 1823/10- 36-07-08 від 19.06.2025, який складено на підставі вказаного вище акту фактичної перевірки, за відсутності інших доказів не може бути беззаперечним доказом її вини.

Дослідивши подані особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, заперечення та матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП, є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення від 19.06.2025 №1823/10-36-07-08, відносно ОСОБА_1 , складений лише на підставі акту фактичної перевірки, який сам по собі не може слугувати належним і допустимим доказом винуватості останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

З акту фактичної перевірки № 29922/Ж5/10/36/07/44204605 від 19.06.2025 вбачається, що 12.06.2025 о 15 год. 00 хв. головним державним інспектором ГУ ДПС у Київській області Сабардаком Р.В. у ході проведення фактичної перевірки бухгалтерії ТОВ «С-ЛАЙН СЕРВІС» встановлено порушення вимог п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно п. 86.7. ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи пояснень ОСОБА_1 , використовуючи надане законом право ТОВ «С-ЛАЙН СЕРВІС», у строк встановлений чинним законодавством, було подано заперечення на акт фактичної перевірки від 19.06.2025 № 29922/Ж5/10/36/07/44204605, що підтверджується описом в цінний лист, поштовою накладною та фіскальним чеком від 27.06.2025.

Станом на дату розгляду справи судом, рішення контролюючим органом за результатами розгляду заперечень ТОВ «С-ЛАЙН СЕРВІС» не прийнято, на його адресу не надходило, та суду не надано.

З огляду на те, що ТОВ «С-ЛАЙН СЕРВІС», директором якого є ОСОБА_1 , після проведення перевірки подано заперечення на акт фактичної перевірки від 19.06.2025 № 29922/Ж5/10/36/07/44204605, які станом на дату розгляду справи Головним управлінням ДПС у Київській області не розглянуті, настання відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.155-1 КУпАП, виключається.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У Рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

У той же час, всі сумніви з приводу винуватості особи, яка притягається до відповідальності, трактуються на користь такої особи, за загальним правилом (стаття 62 Конституції України), винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 155-1 КУпАП під час розгляду адміністративного матеріалу в суді не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.155-1 КУпАП необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Керуючись ст. ст. 7, 155-1, 245, 247, 251 - 252, 268, 280, 284, 287 - 291 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку оскарження постанови вона набирає законної сили з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження у випадку залишення її без змін.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя Олена ШЕВЧЕНКО