Номер провадження 3/521/4325/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Поліщук І.О., при секретарі Коржеван В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

15 червня 2025 року 18 годині 50 хвилині в м. Одеса, Люстдорфська дорога, 13, керував транспортним засобом при цьому не мав права керувати таким транспортним засобом. Правопорушення скоєно повторно протягом року постанова ЕНА 4670043 від 06.05.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив п. 2.1. а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №362699 від 15 червня 2025 року, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення. Через канцелярію суду надав заперечення, в яких заначив, що на підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до нього в якості доказів було долучено відеозапис з портативного відеореєстратора 471473, однак вказаний доказ фіксує лише факт складання протоколу і не містить запису руху транспортного засобу BMW 3201; НОМЕР_2 під його керуванням, а також моменту зупинки працівниками поліції вказаного транспортного засобу під його керуванням. Таким чином, вказаним відеозаписом не підтверджено факт керування ним транспортним засобом, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Окрім того, звертає увагу суду, що перебування на сидінні водія не є автоматичним доказом керування транспортним засобом. Судова практика показує, що просто сидіти за кермом недостатньо для притягнення до відповідальності за керування без прав або в стані сп?яніння. Необхідно довести, що особа здійснювала безпосередні дії з управління транспортним засобом.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що складаючи протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 362699 від 15.06.2025 року відносно нього, поліцейський послався на постанову серії ЕНА 4670043 від 06.05.2025 року, як на факт, що підтверджує повторність керування ним транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом. У запереченнях не оспорюється, що постановою серії ЕНА 4670043 від 06.05.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпА та застосовано відповідне стягнення.

Між тим, в постанові серії ЕНА 4670043 від 06.05.2025 року в графі «Суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи» вказано, що «водій , керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії «В», що відповідає фабулі ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Тобто, опис обставин, що встановлені поліцейським при розгляді 06.05.2025 року справи вказує, що 06.05.2025 року вчинено правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, склад якої не охоплюється повторністю, передбаченою у диспозиції ч. 5 ст. 126КУпАП.

При таких обставинах доказова база на підтвердження вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, щодо повторного протягом одного року керування автомобілем без права керування цим транспортним засобом не є достатньою. Враховуючи вищевикладене, просить суд закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Одночасно подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях особи, відносно якої складено протокол, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторне протягом року вчинення порушень.

Порядок підготовки водіїв транспортних засобів на території України регламентується Законом України «Про дорожній рух» та Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

За положеннями ч. 1 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України. Підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів здійснюються в акредитованих закладах незалежно від форми власності та підпорядкування, які за результатами атестації отримали відповідний атестат. Підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв здійснюються спеціалістами, які відповідають визначеним кваліфікаційним вимогам центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік вимог до закладів, кваліфікаційні вимоги до спеціалістів, які здійснюють таку підготовку, визначаються спільним актом Міністерства внутрішніх справ України, центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах освіти і науки, транспорту та охорони праці. Теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю)в агропромисловомукомплексі. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

У п. п. 24.1,24.4,24.5 ПДР встановлено порядок навчання водінню транспортному засобу. Зокрема, передбачено, що навчати водінню транспортного засобу дозволяється лише осіб, які не мають для цього медичних протипоказань, що підтверджується дійсною медичною довідкою встановленого зразка. Початкове навчання водінню транспортного засобу повинно проводитися на закритих майданчиках, автодромах або у місцях, де відсутні інші учасники дорожнього руху. Навчальна їзда на дорогах дозволяється тільки в присутності спеціаліста з підготовки водіїв і за достатніх початкових навичок водіння у того, хто навчається.

Відповідно доп.2.1«а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії .

Враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоранта Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно із ч. 5 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою -четвертою цієї статті,-тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного правопорушення підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 362699 від 15 червня 2025 року складено відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- довідкою Управління патрульної поліції в Одеській області про отримання (неотримання) особою посвідчення водія відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика» станом на 15 червня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія;

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП Адмінпрактика станом на 15 червня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП:

- 06.05.2025 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4670043. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень;

- постановою від 06 травня 2025 року серії ЕНА №4670043 за ст. 126 ч. 2 КУпАП;

- відеозаписом з місця події № 471473.

Вищевказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Посилання ОСОБА_1 на той факт, що відеозапис не містить даних про керування ним автомобіля судом не приймається, оскільки спростовується матеріалами справи, а саме відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається, що впродовж усього відео ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом. Разом з тим, судом встановлено, що автомобіль BMW д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений поліцейськими на проїзній частині дороги, та коли ОСОБА_1 сидів на водійському місці, автомобіль був заведеним. При цьому ОСОБА_1 в своїх запереченнях до суду, не вказав, хто ж саме керував транспортним засобом, і яким чином він опинився на місці водія.

Будь-яких фактів щодо неправильності складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , порушення прав останнього, матеріали справи не містять, а з боку самого ОСОБА_1 суду не надано.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 06.05.2025 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Постанова інспектора поліції серії ЕНА №4670043 за ст. 126 ч. 2 не оскаржувалась. Помилки працівників поліції при винесенні постанови інспектора поліції серії ЕНА №4670043 за ст. 126 ч. 2 КУпАП, які полягають у тому, що в графі «Суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи» вказано, що «водій , керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії «В», що відповідає фабулі ч. 1 ст. 126 КУпАП, не можуть бути враховані при розгляді вказаної адміністративної справи.

ОСОБА_1 мав можливість оскаржити постанову інспектора поліції серії ЕНА №4670043 за ст. 126 ч. 2 КУпАП, однак не скористався цим правом. Суд при розгляді вказаної адміністративної справи, не наділений повноваженнями надавати оцінку правомірності дій поліцейських при складанні цієї постанови, оскільки така процедура передбачена правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, суд аналізуючи викладене вище, дійшов висновку, що вина водія ОСОБА_1 доведена та повністю знайшла своє підтвердження, оскільки останнім порушено вимоги п.2.1а) Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя, при накладенні стягнення, враховує: характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка до адміністративної відповідальності притягується повторно протягом року, ступінь її вини, ставлення до вчиненого проступку, майновий стан, тому вважає, що необхідним і достатнім стягненням буде накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,0 гривень (сорок тисяч вісімсот грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення уразі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою ,на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 126, 221, 252, 283, 284 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,0 гривень (сорок тисяч вісімсот грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

(Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК в Од. обл./Одеська обл./21081300 Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку (МФО):899998, Номер рахунку: UA0015001 Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) копійок.

(Реквізити для оплати судового збору: Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку (МФО): 899998 Номер рахунку: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Головуючий : І.О. Поліщук