Справа № 603/431/25
Провадження № 3/603/178/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 рокум. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Пасічник А.З., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , яка не працює,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Монастириського районного суду Тернопільської області від сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області до надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732376 від 01 серпня 2025 року, ОСОБА_1 01 серпня 2025 року приблизно о 22 год 10 хв. за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство фізичного характеру по відношенню до брата ОСОБА_2 , яке виразилось у нецензурних висловлюваннях, погрозах фізичною розправою, залякуванні, внаслідок чого була заподіяна шкода психологічному здоров`ю постраждалого. Потерпілим у протоколі зазначений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явивлася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст.268 КУпАП участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, а тому вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши адміністративні матеріали, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно з п.п. 2,4 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує ряд питань, в тому числі чи правильно складено протокол та інші матеріали про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732376 від 01 серпня 2025 року, ОСОБА_1 01 серпня 2025 року приблизно о 22 год 10 хв. за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство фізичного характеру по відношенню до брата ОСОБА_2 , яке виразилось у нецензурних висловлюваннях, погрозах фізичною розправою, залякуванні, внаслідок чого була заподіяна шкода психологічному здоров`ю постраждалого, чим вчинила правопорушення, як зазначено в протоколі, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Потерпілим у протоколі зазначений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне складений за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що потерпілим є неповнолітня особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, дії ОСОБА_1 підлягали кваліфікації за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

19.12.2024 набули чинності зміни до КУпАП, внесені згідно закону № 1604-IX від 01.07.2021, № 3733-IX від 22.05.2024, згідно із якими фабула ч. 1 статті 173-2 КУпАП, передбачає вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого

Також, адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.173-2 КУпАП настає за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Кваліфікуючою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, є вчинення дій пов`язаних з домашнім насильством, стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Аналізуючи положення Кодексу України про адміністративне правопорушення, слід зазначити, що він є кодексом, який містить норми матеріального права і одночасно з цим є процесуальним кодексом. Разом з цим, КУпАП, як процесуальний кодекс, не передбачає для суду можливість перекваліфікувати дії правопорушника. Окрім того, зміна кваліфікації буде погіршувати його становище.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу та події адміністративного правопорушення.

За змістом вимог ст.256, ч. 1 ст.257 КпАП України питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи надані:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732376 від 01 серпня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 01 серпня 2025 року приблизно о 22 год 10 хв. за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство фізичного характеру по відношенню до брата ОСОБА_2 , яке виразилось у нецензурних висловлюваннях, погрозах фізичною розправою, залякуванні, внаслідок чого була заподіяна шкода психологічному здоров`ю постраждалого, чим вчинила правопорушення,як зазначено в протоколі, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

- заява ОСОБА_2 від 01 серпня 2025 року, згідно з даними якої останній просить притягнути до відповідальності згідно чинного законодавства України сестру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вчинила по відношенню до нього домашнє насильство, що виражалось у нецензурних висловлюваннях, погрозах, залякуванні, а також домашнє насильство фізичного характеру;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 01 серпня 2025 року, згідно яких 01 серпня 2025 року, приблизно о 22 год 10 хв. ОСОБА_1 , яка є його сестрою, прийшовши додому в приміщення житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно почала його ображати нецензурними словами та погрожувати фізичною розправою, на його неодноразові зауваження не реагувала;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 01 серпня 2025 року, згідно яких 01 серпня 2025 року, приблизно о 22 год 10 хв, перебуваючи разом іх сином ОСОБА_2 за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , побачила як ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час словесної суперечки почала безпричинно ображати сина ОСОБА_2 нецензурними словами та погрожувати фізичною розправою, намагаючись спричинити фізичну біль останньому, на її неодноразові зауваження не реагувала;

- форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 01 серпня 2025 року;

- рапорт ДОП СПД №1 (Монастириська) ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області від 01 серпня 2025 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Виходячи із вищевикладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Дії ОСОБА_1 об`єктивно утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Проте в протоколі не вказано на кваліфікуючу ознаку об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП,, а саме: вчинення дій пов`язаних з домашнім насильством, стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи. Варто зазначити, що перекваліфікація судом дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на більш суворе погіршує її становище, порушує права та змінює зафіксовані протоколом обставин правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що незважаючи на наявність ознак правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, розгляд справи здійснюється лише в межах обставин та правової кваліфікації, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, в даному випадку за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а тому приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховую характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та прихожу до висновку про необхідність накладення на правопорушника стягнення, достатнього для його виправлення та в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 173-3, у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави.

Разом з тим, вважаю, що в даному випадку таке стягнення, як штраф, буде достатнім та повністю досягне мети його застосування.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 33, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок (триста сорок гривень).

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп у дохід держави.

Штраф підлягає сплаті порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У відповідності до ч. 2 ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя А.З. Пасічник