ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1768/25 Справа № 199/4687/25 Суддя у 1-й інстанції - Дяченко І.В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 22 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 22 квітня 2025 року встановлено, що 30.03.2025 о 22:30 годині за адресою: Донецька область, Краматорський район, сел.Новодонецьке, вул. Соборна (Комсомольська), 4, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та в умовах медичного закладу у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор співробітника поліції № 14. Водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Коваль В.М. просить поновити строк на подачу апеляційної скарги та скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22.04.2025 року у справі про адміністративне правопорушення №199/4687/25 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 130 КУпАП, і направити справу для розгляду до суду першої інстанції за встановленою підсудністю. Звільнити від сплати судового збору. У разі відмови в скасуванні оскаржуваної постанови, залучити в якості трасата (платника по векселю) опікуна створеної фізичної особи ОСОБА_1 Міністерство юстиції України.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що його не було ознайомлено зі всіма матеріалами справи в електронному вигляді, в тому числі з відеозаписом з бодікамер поліцейських, що долучений до справи. Вважає, що суд таким чином порушив його право на захист.

Наголошує, що його право на захист також було порушену, оскільки йогоправозахистника не було допущено до участі в судовому засіданні при винесені постанови, не було надано можливості заявити заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, надати докази та пояснення щодо відсутності у діях фізичної особи ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Також, незважаючи на подане клопотання, адвокату було відмовлено у ознайомленні із матеріалами справи, що є порушенням статті 271 КУпАП.

Вважає, що відсутність будь-якої ухвали на відмову ознайомити з матеріалами справи, а також визнання/не визнання його представника приводить до правової невизначеності. Наголошує, що він очікував того, що спочатку суд ознайомить його з матеріалами справи, а потім, після вивчення усіх доказів, він надасть письмові пояснення чи заперечення відносно матеріалів справи.

Звертає увагу, що він не отримував належним чином оформлених повісток. Звертає увагу, що матеріали справи не містять заяв ОСОБА_1 про намір отримувати судові повістки в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення. Зазначає, що судовий виклик за допомогою смс є належним лише у разі подання учасником справи заяви про таку інформацію. Наполягає, що його не було належним чином та завчасно повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції.

Суддею порушена територіальна підсудність справи, а тому оскаржувана постанова винесена суддею з перевищенням повноважень, що являється грубим порушенням ст. 19 Конституції України.

Звертає увагу, що обвинувачення грунтується на припущеннях, що протирічить ст. 62 Конституції України. Вважає, що суд не врахував, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначає, що працівниками поліції була здійснена незаконна зупинка транспортного засобу, у зв`язку з чим всі подальші вимоги поліції до водія, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не був зобов`язаний, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиції сторін в суді :

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про місце, день та час судового розгляду.

Ураховуючи положення ст. 268 КУпАП, якою не передбачено обов`язкову участь особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, вважаю за можливе здійснити розгляд даної справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 .

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку для звернення до суду з апеляційною скаргою, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 22 квітня 2025 року. З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була подана через підсистему «Електронний суд» 15.06.2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Справу в суді 1-ї інстанції було розглянуто без участі ОСОБА_1 та його захисника. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази про отримання ОСОБА_1 копії оскарженої постанови суду 22 квітня 2025 року. Тож, ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_1 та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явниким ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та в умовах медичного закладу у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 286239 від 30.03.2025, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та такий, що складений повноважною особою згідно з вимогами КУпАП, у ньому вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.03.2025, складеного на водія ОСОБА_1 , відповідно до якого працівником поліції за результатами проведеного візуального огляду водія ОСОБА_1 виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей;

- довідкою начальника ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 30.03.2025 згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період часу з 30.03.2024 по 30.03.2025 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягався, отримував посвідчення на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 02.11.2023;

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, переглянутими судом, яким встановлений факт керування ОСОБА_1 30.03.2025 у комендантську годину транспортним засобом «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: Донецька область, Краматорський район, сел. Новодонецьке, вул. Соборна (Комсомольська), 4 (21:36-21:39 година). На питання працівника поліції водій ОСОБА_1 зазначив: «Я випив бокал пива, їду додому». Так, під час спілкування у працівників поліції виникла обґрунтована підозра про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у останнього було виявлені виражені ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей, у зв`язку з чим працівниками поліції висловлювалась ОСОБА_1 пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер або в умовах медичного закладу, на що останній надав працівникам поліції чітку відмову від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, як на місці за допомогою технічного приладу, так і у медичному закладі, зазначаючи, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки випив бокал пива, тому під час проходження огляду все одно покаже, що він перебуває в стані сп`яніння. Після чого працівником поліції було повідомлено водію, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме про порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку, серед якого є медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. На питання працівника поліції водій ОСОБА_1 виказав свою чітку відмову від підпису протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також від надання своїх пояснень по суті скоєного ним правопорушення. При цьому, жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, такими, що доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про допустимість та належність зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 30 березня 2025 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

Обгрунтовуючи оскаржену постанову, суд першої інстанції надав належну та повну оцінку всій сукупності наданих суду доказів, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Із дослідженого відеозапису з місця події встановлено, що під час спілкування працівників поліції із водієм ОСОБА_1 , після виявлення у нього ознак сп?яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей), йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту, а також пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я. У свою чергу ОСОБА_1 відмовляється проходити огляд як на місці, так ї їхати до медичної установи, зазначаючи, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки випив бокал пива, тому під час проходження огляду все одно покаже, що він перебуває в стані сп`яніння.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом та причин такої зупинки транспортного засобу, що може бути встановлено за допомогою інших доказів. Тому апеляційні доводи щодо незаконної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Будь-яких доказів оскарження дій співробітників поліції при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за вчинення ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надано не було. В установленому порядку водій ОСОБА_1 або його захисник дії працівників поліції не оскаржували. Під час апеляційного розгляду апелянтом доказів на підтвердження оскарження дій чи рішень працівників поліції за вказаних вище обставин також не надано.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія на встановлення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими, та погоджується з висновками суду 1-ї інстанції, що зі змісту відеозапису чітко вбачається що поліцейським було дотримано встановлених законом вимог, та дії працівників поліції відповідали, встановленим у ст. 266 КУпАП вимогам.

Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі судом встановлено не було, та апелянтам під час апеляційного розгляду не надано.

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР, не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта щодо порушення його права на захист через ненадання йому копій матеріалів справи разом із відеозаписом та недопуск до участі в справі ОСОБА_2 як його представника, суд апеляційної інстанції також вважає необгрунтованими, виходячи з наступного.

Нормами КУпАП не передбачено направлення копій матеріалів справи для ознайомлення з ними. Натомість, ст. 268 КУпАП встановлено, що соба, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, крім іншого, знайомитися з матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що матеріали справи не містять відповідного клопотання від ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи, тобто безпосереднє ознайомлення в суді у робочий час. Таке клопотання надано було до суду першої інстанції від ОСОБА_2 , який не є учасником в даній справі.

Під час апеляційного розгляду, за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , матеріали справи були відскановані та приєднанні до підсистеми «Електронний суд» для можливості ознайомлення з ними, про що було повідомлено ОСОБА_1 .

Що стосується повноважень захисника під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, то суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ч. 1 статті 271 КУпАП встановлено, що захисником у справі про адміністративне правопорушення може бути адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4)доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частини третьої вищевказаної статті повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно частини першої статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до частини другої статті 271 КУпАП повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Як вбачається з матеріалів справи клопотання до суду першої інстанції було подане ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» на підставі довіреності, створеній через підсистему, однак ОСОБА_2 не надано документів, що підтверджують його право на представлення інтересів ОСОБА_1 . Такі повноваження не були надані і під час апеляційного розгляду.

З урахуванням наведеного, під час апеляційного розгляду не було встановлено порушення права на захист судом по відношенню до ОСОБА_1 .

Щодо доводів про порушення правил підсудності, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 357/10207/21 зазначила, що у разі виявлення обставин, що можуть вплинути на визначення підсудності, після початку судового розгляду продовження розгляду справи судом, який розпочав такий розгляд, не становить «порушення правила підсудності» і не є підставою для скасування судових рішень (Постанову ОП ККС ВС від 24 лютого 2025 року у справі № 357/10207/21 (провадження № 51-4924кмо23). Тому такі апеляційні доводи є необґрунтованими та не є підставою для скасування оскарженого рішення.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 22 квітня 2025року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 22 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин