Провадження № 3/761/4819/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюк Павло Леонідович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

09 травня 2025 року, о 10 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_1 , за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 58, керував транспортним засобом «BMW» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови), при цьому, всупереч п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши при цьому, що він 09 травня 2025 року, о 10 годині 15 хвилин, керував транспортним засобом «BMW» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) в районі вул. Дегтярівської, в м. Києві, при цьому не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник Музика А. І. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Крім цього, зазначив, що матеріали містять направлення на огляд водія ОСОБА_1 , однак його до відповідного медичного закладу доставлено не було.

Частиною першою ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП, складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП віднесено до компетенції органів внутрішніх справ, які на виконання вимог ст. 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність). У разі наявності ознак наркотичного чи іншого сп`яніння або ознак перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, а також незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, щодо проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 09.05.2025 серії ЕПР1 №324667, направленні на огляд водія транспортного засобу ( ОСОБА_1 ) від 09.05.2025, відеозаписом з бодікамери, доданим до матеріалів, на якому зафіксовано наявність у ОСОБА_1 відповідних ознак алкогольного сп`яніння та факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, що у своїй сукупності свідчить про порушення водієм п. 2.5 ПДР України.

З приводу посилання сторони захисту, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі, то суд критично ставиться до таких доводів. При дослідженні відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, що працівником поліції на місці зупинки було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Після відмови ОСОБА_1 поліцейським запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі у лікаря-нарколога, від чого ОСОБА_1 також відмовився (35 хв 42 сек запису). При цьому така відмова є чіткою, зрозумілою та однозначною.

Більше того, при повідомленні поліцейським ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які у нього були виявлені, він жодним чином не заперечував їх наявність.

Що ж стосується посилання адвоката на те, що ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду доставлено не було, а у справі міститься бланк, у якому зазначено про доставлення особи до медичного закладу, то суд звертає увагу, що даний бланк є документом затвердженої форми, при цьому у бланку міститься посилання, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Будь-яких істотних порушень вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які б могли впливати на результат розгляду даного протоколу, в судовому засіданні не встановлено.

Отже, проаналізовані докази очевидно підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, дані про особу ОСОБА_1 , його відношення до скоєного та майновий стан останнього.

Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір, що становить 605 грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Павло Слободянюк