Справа № 373/2451/25

ПОСТАНОВА
25 серпня 2025 року м. Переяслав
Суддя Переяславського міськрайонного суду Київської області Опанасюк І.О.,
розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого
ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 09 серпня 2025 року о 22 год. 15 хв., по вул. Набережна, в м. Переяслав, керував транспортним засобом „Сузукі, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, що зафіксовано відеозаписом з бодікамери працівника поліції, яка додана до протоколу. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.5. ПДР України.
До адміністративної відповідальності ОСОБА_1 притягується повторно (вдруге) протягом року, в підтвердження чого до протоколу додана постанова Переслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.10.2024 якою ОСОБА_1 був визнаний у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, Про дату і час судового засідання повідомлений особисто, що підтверджується відеозаписом, долученим до проколу. Жодних заяв та клопотань не подавав, наміру ознайомитись із матеріалами справи не висловлював, до суду з цією метою не з`являвся.
Велика Палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним.
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Згідно зі ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain") від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи. Суддею вжито максимально можливих заходів для повідомлення особи та дотримання його права на особисту участь.
Враховуючи наведене, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , що не протирічить ч.1 ст.268 КУпАП.
Обставини вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 417929 від 09.08.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; СД диском на якому міститься відеозапис відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння у встановленому законом порядку, копією постанови суду від 07.10.2024 у справі №373/2112/24.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена, відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена, відповідальність, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2024 року ОСОБА_1 було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП повністю доведена наданими суду доказами.
Санкцією зазначеної норми закону визначена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
При накладенні адміністративного стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, судом у відповідності до ст. 33 КУпАП, враховується відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та адміністративне стягнення призначається у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у відповідності до положень ч.2 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст.ст. 23,33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Судом, в даному випадку, не застосовується з оплатне вилучення транспортного засобу, оскільки з протоколу вбачається, що транспортний засіб належить ОСОБА_2 , та не вказано на якій правовій підставі ним керував ОСОБА_1 .
В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України Про судовий збір , ст.ст. 8, 40-1, 130, 266, 283-285, 294 КУпАП
ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.
У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Переяславського міськрайонного суду.

Постанова може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя І.О. Опанасюк