Справа № 642/2172/25
Провадження № 3/642/733/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 серпня 2025 року м. Харків

Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Цибульська С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є особою з інвалідністю 2 групи, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2025 об 11:37 год. водій ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул. Золочівська, біля буд. 35, керував транспортним засобом «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» у лікаря нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На підставі зазначеного стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 298212 від 12.04.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

14.07.2025 до суду від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Голована Я.І. надійшли заперечення, в яких захисник просить суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування заперечень вказано, що ОСОБА_1 не було повідомлено про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, до матеріалів прави не додано направлення на огляд ОСОБА_1 . Крім того захисник зазначає, що працівники поліції не представилися під час спілкування з ОСОБА_1 , некоректно розмовляли з останнім, а також при перегляді відеоматеріалів, доданих до матеріалів справи складається враження, що працівники поліції навмисно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки він не міг зрозуміти у чому його звинувачують, внаслідок чого занервував та почав голосно розмовляти. Також захисник вказує на те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та швидко роз`їхатися, що свідчить про підбурення останнього до вчинення адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтримав подані ним заперечення, просив суд закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, пояснив суду, що йому необхідне право на керування транспортними засобами, оскільки він є особою з інвалідністю, а тому позбавлення його права керування значно ускладнить його життєдіяльність.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Порядок дорожнього руху на території України згідно з Законом України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 2 розділу І Інструкції є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 298212 від 12.04.2025 водій ОСОБА_1 під час здійснення відеофіксації відмовився від проходження в порядку, передбаченому законодавством, огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли водій відмовився від проходження такого огляду.

Відповідно до відеозапису з реєстратора з транспортного засобу, на якому рухався екіпаж поліції, зафіксовано рух транспортного засобу «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , та зупинка вказаного транспортного засобу.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що поліцейськими зупинено транспортний засіб «ВАЗ 21061» у зв`язку із порушенням водієм вказаного транспортного засобу правил дорожнього руху, а саме: при здійсненні повороту водієм не увімкнено покажчик повороту. Водієм вказаного транспортного засобу є ОСОБА_1 , на вказівки поліцейських водій реагує нервово.

На 01:55 хв. відеозапису зафіксовано пропозицію поліцейського проїхати до лікаря нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На 05:40 хв. відеозапису поліцейський вказує водієві на те, що у останнього вбачається тремтіння рук та запитує про причину тремтіння рук водія.

На 05:50 хв. поліцейський повідомляє водія про те, що поведінка останнього не відповідає обстановці.

На 12 хв. відеозапису працівник поліції пропонує водієві проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На 13:50 хв. відеозапису зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На 18 хв. відеозапису зафіксовано повторну відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На 19 хв. відеозапису зафіксовано роз`яснення поліцейським водієві прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписів з нагрудної камери поліцейського вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.04.2025, відповідно до якого огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» не проводився у зв`язку з відмовою;

-рапортом інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Фатєєва Д.

Вказані докази є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою та у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не було повідомлено про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння спростовуються дослідженими судом матеріалами відеозапису з нагрудної камери поліцейського, доданими до матеріалів справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про наявність у останнього ознак наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці та виражене тремтіння пальців рук.

Вказівка захисника про відсутність у матеріалах справи направлення на огляд ОСОБА_1 спростовується наявністю в матеріалах справи такого направлення від 12.04.2025.

Стосовно тверджень захисника про те, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 не представилися, кричали та некоректно розмовляли з останнім, суд зазначає, що відповідно до переглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського початок розмови водія із представником поліції, який першим підійшов до транспортного засобу ОСОБА_1 , не зафіксовано, у подальшому ж дії працівників поліції відповідали обстановці та вимогам ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Водночас ані особою, що притягається до адміністративної відповідальності, ані його захисником не надано відомостей про оскарження дій працівників поліції, матеріали справи також не містять таких відомостей.

Щодо зазначення захисником про те, що ОСОБА_1 навмисно запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, суд зазначає, що відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виявлення ознак сп`яніння відноситься саме до повноважень працівників поліції, а наявність чи відсутність факту сп`яніння з`ясовується за результатами проходження водієм огляду на стан такого сп`яніння.

Посилання захисника на те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відповідають дійсності, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що з боку працівників не було вчинено жодних дій щодо спонукання ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, також поліцейськими було роз`яснено наслідки відмови останнього від проходження такого огляду.

За таких обставин суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Ті обставини, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, а також твердження останнього про значне ускладнення його життєдіяльності у разі позбавлення його права на керування транспортними засобами не надають ОСОБА_1 підстав відмовлятись від проходження огляду на стан сп`яніння та не може враховуватись при вирішенні питання про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так само як при вирішені питання про міру адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення, оскільки він, як водій транспортного засобу повинен на загальних підставах неухильно дотримуватися Правил дорожнього руху України.

Відповідно до відомостей з облікових даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії В.

Також суд зауважує, що згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, судом не враховуються.

За таких обставин суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до санкції вказаної статті у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Як вбачається з копії посвідчення серії НОМЕР_3 , від 09.03.2016, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Куп`янської міської ради Харківської області, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи безтерміново.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються, зокрема особи з інвалідністю I та II груп, з огляду на що ОСОБА_1 слід звільнити від обов`язку зі сплати судового збору, як особу, яка має інвалідність ІІ групи.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 126, 130, 252, 266, 268, 283-285 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф повинен бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і в такому випадку з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про накладення штрафу, а також витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м. Харкова.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА