Справа № 598/419/25
провадження № 3/598/634/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" серпня 2025 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Олещук Б.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Збаражі Тернопільської області матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Болязуби Збаразького району Тернопільської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №619709 від 29.02.2025 зазначено, що: «29 лютого 2025 року близько 12:00 год гр. ОСОБА_1 , за адресою м.Збараж а/д Р-43Тернопіль-Ланівці, 7 км, будучи водієм зупинного транспортного засобу, на вимогу поліцейського вийти із транспортного засобу, чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, яка виражалась у відмові водія вийти із транспортного засобу, чим порушив вимоги ст.16 Закону України «Про дорожній рух»».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що дійсно він 29 лютого 2025 року приблизно 12:00 год знаходився в автомобілі за адресою м.Збараж а/д Р-43Тернопіль-Ланівці, 7 км. Біля автомобіля було декілька поліцейських і працівників ТЦК. Вимоги поліцейського були незаконні, він злякався і не виходив з автомобіля. ОСОБА_1 звернувся суду з письмовим клопотання про закриття провадження у даній справі. Зазначає, що дії поліцейського є незаконними та протиправними, ніякої злісної непокори поліцейському він не вчиняв, а вимоги поліцейського зводились в основному до відвідування ТЦК, а не до райвідділу поліції, що виходило за межі компетентності дії працівника поліції. Крім того, відеоматеріали, які долучені до матеріалів справи не містять жодних доказів про вчинення злісної непокори законному розпорядженню та вимоги поліцейського, оскільки, як таких даних розпоряджень з боку поліції не було, а тому відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП (а.с.16-19).

Постановою Збаразького районного суду від 21 травня 2025 року матеріали даної справи направлялися в поліцію для додаткового оформлення зокрема з тих підстав, що у протоколі не зазначено: повністю, конкретну суть адміністративного правопорушення, зокрема відносно якого поліцейського вчиняв діяння ОСОБА_1 , підстави вимоги поліцейського до ОСОБА_1 вийти із транспортного засобу, а також не зазначено повністю адреси місця проживання понятих (вулиця, номер будинку, квартири). Також не зазначено конкретно, що саме додається до протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, до адміністративних матеріалів не долучено всіх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. Зокрема з копії протоколу від 24.02.2025 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вбачається, що на місці події здійснювався запис відео на нагрудну бодікамеру поліцейського 857337. Разом з тим, до матеріалів даної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП зазначені відеоматеріли з нагрудної бодікамери поліцейського 857337 не долучені. Також до матеріалів справи не долучено відомості та докази реєстраційного номера облікової картки платника податків чи копія паспорта та характеристики ОСОБА_1 ..

Однак, дана постанова суду працівниками поліції виконана частково, у протоколі не зазначено: повністю, конкретну суть адміністративного правопорушення, зокрема відносно якого поліцейського вчиняв діяння ОСОБА_1 , підстави вимоги поліцейського до ОСОБА_1 вийти із транспортного засобу, а також не зазначено повністю адреси місця проживання понятих (вулиця, номер будинку, квартири). Також не зазначено конкретно, що саме додається до протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, до адміністративних матеріалів не долучено всіх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. Також до матеріалів справи не долучено відомості та докази реєстраційного номера облікової картки платника податків чи копія паспорта та характеристики ОСОБА_1 ..

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279- 4 цього Кодексу.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Диспозиція ст.185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018, містить порядок застосування портативних відео реєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів, та передбачає, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Судом встановлено, що надані в якості доказів відеофайли, додане відео, не містять інформації про, те що 24 лютого 2025 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_1 чинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0.42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

У справі «Маліге проти Франції» («Malige v. France», заява № 27812/95, рішення від 23 вересня 1998 року) ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Враховуючи викладене, в справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення. Таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Каrеlіn v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, ЄСПЛ зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини 1 статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи із наведеної практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.ст.7, 254, 279 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Також в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи все вищенаведене, вважаю, що оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, постанову Збаразького районного суду від 21 травня 2025 року, про належне оформлення матеріалів даної справи органами Національної поліції виконано частково, те, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, необхідні для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП слід відмовити, а справу провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та за недоведеністю вказаного у протоколі адміністративного правопорушення, тобто згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.7, 245, 247, 251, 255, 254, 259, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадженням закрити.

Дана постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Богдан Олещук