Справа №: 297/2726/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Гал Л. Л., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

08 серпня 2025 року близько 23:05 год. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) на напрямку 325 прикордонного знаку на відстані 6000 метрів до державного кордону України (територія Батівської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 , при здійсненні спроби незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску із України в Угорщину.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

20 серпня 2025 року ОСОБА_1 подав письмові пояснення, згідно яких ціллю його візиту на Закарпаття був активний відпочинок та туризм. Прибув туди потягом з м. Києва з 4-ма своїми неповнолітніми друзями. Місцем їхнього проживання була дача в с. Квасово, що

знаходиться на околицях с. Бене. Кожного дня за час їхнього перебування там відвідували визначні місця Закарпаття та спостерігали за мальовничими пейзажами. У передостанній день свого перебування у Закарпатській області вони втрьох (тому що інші двоє вирішили залишитися вдома) вирішили відвідати м. Ужгород, а потім на маршрутці приїхали в м. Мукачево звідки, не розрахувавши час, сіли на останню електричку до міста Батьово, що відправилась у 21 годину з м. Мукачево. Приїхавши у с-ще. Батьово та зрозумівши, що ніякого транспорту до м. Берегове вже нема, вирішили піти туди пішки, адже як їм було відомо, у Закарпатті не впроваджена комендантська година, а зранку сісти на перший дизельний потяг до станції с. Бене. Втім, вони не врахували того факту, що ці місця є прикордонною зоною, тому, приблизно об 11 годині вечора їх затримали працівники ДПСУ. Отже, звинувачення про перетин чи навіть спробу перетину державного кордону України вважає безпідставною.

ОСОБА_1 в суд не з`явився.

Отже, перевіривши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 354719 від 09.08.2025 року, протокол про адміністративне затримання від 08.08.2025 року, протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 08.08.2025 року, витяг паспорта громадянина України ОСОБА_1 з додатку «Дія», рапорт інспектора прикордонної служби 2 категорії водія відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ОСОБА_2 від 08.08.2025 року, схему виявлення та затримання ОСОБА_1 , приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, виходячи з положень ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Статтею 12 Закону України «Про Державний кордон України» передбачено, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було затримано на відстані 6000 метрів до державного кордону в нічний час доби (о 23:05 год.), на території Батівської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області.

Ні при затриманні ОСОБА_1 , ні в письмових пояснення наданих ним суду розумних пояснень щодо обставин його перебування в прикордонній смузі в нічний час доби, безпосередньо поблизу державного кордону, не надано.

За таких обставин, вважаю обґрунтованими обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та в протоколі про адміністративне затримання ОСОБА_1 та вважаю, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, як спроба незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину поза пунктом пропуску через державний кордон України.

На підставі наведеного, враховуючи, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне застосувати до нього штраф, передбачений санкцією ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 204-1, ст. 283, п. 1 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області.

Суддя: Лайош ГАЛ