490/3127/22 від22.08.2025
н/п 3-в/490/19/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Ведмеденко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.05.2023 року по справі №490/3127/22,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу накладеного за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та судового збору. Крім того також просив зменшити подвійний розмір штрафу, який утворився у зв`язку із невчасною оплатою штрафу за постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.05.2023 року та зняти арешт з рахунків. Вказав, що на час розгляду судом справи про адміністративне правопорушення перебував в слідчому ізоляторі, у зв`язку з чим судові повістки не отримував, про судові засідання не знав, та копію постанови не отримував, а тому не міг вчасно сплатити накладене судом стягнення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином, клопотань не заявляв.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме заявник.

Так, Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, заявник як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони звернення, оскільки матеріали справи містять достатньо даних на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених у статтях КУпАП, та розгляду справи в межах розумних строків.

Дослідивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до ст. 301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення.

Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 307 КУпАП, передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Зі змісту вказаних норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення (постанови) є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, відстрочку або розстрочку виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об?єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Згідно ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс

постанову.

Судом встановлено, що постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.05.2023 року по справі №490/3127/22, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком на 1 (один) рік та стягнення судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 14.07.2025 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.05.2023 року. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 кореспонденції за місцем проживання не отримував, оскільки з 09.01.2023 року перебував в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор». При цьому відомостей про вручення ОСОБА_1 судових повісток або іншої інформації про його повідомлення щодо розгляду справи у Центральному районному суді м. Миколаєва у справі відсутні.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 14.07.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.05.2023 залишено без змін.

Статтею 307 КУпАП, передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно наявної в матеріалах справи розписки, ОСОБА_1 17.07.2025 року отримав копію постанови Миколаївського апеляційного суду від 14.07.2025 року.

До Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 з даним клопотанням звернувся 29.07.2025 року, тобто в межах п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про відстрочку виконання постанови про накладення штрафу в межах відведених порушнику п`ятнадцяти днів, протягом яких він повинен був сплатити штраф за постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.05.2023 року, в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок, після перегляду її апеляційною інстанцією.

Разом з тим, судом встановлені обставини, що ускладнюють виконання постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу та судового збору, з огляду на його майновий стан, який перебуває в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», а також розміру штрафу, який є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою.

Враховуючи наявність зазначених вище обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а також те, що виконання судового рішення не повинно ставити особу у скрутне матеріальне становище, а також те, що сплата штрафу в розмірі 17 000 гривень одним платежем становитиме для правопорушника надмірний тягар, вважаю можливим клопотання про розстрочку виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.05.2023 року задовольнити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе відстрочити сплату штрафу та судового збору у повному обсязі та призначити сплату штрафу та судового збору із розстрочкою виплати рівними частинами строком на один рік.

Згідно ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Щодо зазначеного прохання в клопотанні про зняття арешту рахунків, суддя зазначає наступне.

Згідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Нормами КУпАП не передбачено вирішення питання судом щодо накладення або ж зняття арешту рахунку боржника.

Разом з тим, Законом України «Про виконавче провадження» регламентуються дії уповноважених органів і осіб щодо здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень, зокрема розділом VII вказаного Закону передбачено порядок звернення стягнення на майно боржника.

Таким чином заявлене ОСОБА_1 клопотання щодо зняття арешту його рахунків не підлягає розгляду судом в межах даного провадження, а вирішується уповноваженим органом відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому статтею 121-2 вказаного Закону передбачено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців.

З урахуванням вищенаведеного, в задоволененні клопотання в даній частині відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 283, 284, 301, 304, КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про розстрочку виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.05.2023 року по справі №490/3127/22 задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату суми штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійокстроком на 12 (дванадцять) місяців з виплатою 1461 (одній тисячі чотириста шістдесят одній) гривні 40 копійок щомісяця, починаючи з дня набрання постанови законної сили.

В решті клопотання відмовити.

Строк пред`явлення до примусового виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.05.2023 рокув частині накладання адміністративного стягнення у виді штрафу та судового збору рахувати протягом трьох місяців, з моменту закінчення строку встановленої відстрочки.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л. Лященко