Справа № 466/5948/25
Провадження № 3/466/1978/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

в с т а н о в и в:

17.06.2025 року, близько 18:50 год., за адресою АДРЕСА_1 ,були встановлені факти того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання малолітньої доньки , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зокрема в помешканні були виявлені антисанітарні умови для проживання дитини, відсутня їжа, мати перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків, та таке правопорушення вчинене нею повторно протягом року. Відтак, ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, хоча повідомлялась про дату та місце розгляду справи належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями, а також доставкою СМС повідомлення судової повістки про виклик до суду.

При цьому, положення ст.268 КУпАП не передбачають обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч.2 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , оскільки остання була присутня під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та була повідомлена про те, що розгляд справи відбудеться у Шевченківському районному суді м. Львова, окрім того, була повідомлена судом про дату та час судового засідання.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП України настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність батьків за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вже притягалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП. Згідно долученої до матеріалів справи постанови Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2025 року, ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння та належним чином не могла виконувати свої батьківські обов`язки.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у скоєному повністю та об`єктивно стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №452122 від 17.06.2025, зверненням до ВП, рапортом працівників поліції, фотографіями з місця проживання матері та дитини, актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку до медичного закладу, оскільки дитина перебувала на вулиці сама, консультативним висновком спеціаліста, який проводив огляд дитини від 17.06.2025 року, копією постанови Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП. та іншими матеріалами справи.

Оглянувши протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи особу правопорушника, суд приходить до висновку, що його вина доведена, дії за ст. 184 ч. 2 КУпАП кваліфіковані вірно, а тому до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП суддя враховує характер та обставини вчиненого, суспільну небезпеку правопорушення, її майновий стан та ступінь вини.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 не з`явилась в судове засідання, на шлях виправлення не стала, не усвідомила провину, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, відтак вважаю, що на останню слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення.

В силу дії п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та оштрафувати її на 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн (п`ять тисяч сто гривень) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Є. Зима