ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1899/25 Справа № 214/4513/25 Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду СвіягінаІ.М.,

при секретарі судового засідання Примак Н.М.,

захисника адвоката Зайцева О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 28 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн., -

в с т а н о в и л а :

постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №325500 від 10.05.2025, вбачається, що 09.05.2025 о 21-20 год., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SkodaSuperb державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Пройти повний медичний огляд в закладі охорони здоров`я на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Зафіксовано БК 475131, 475132.

На зазначену постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із пропуском строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку вказує, що його захисником адвокатом Гузєвим І.Г. в строк, передбачений ст.294 КУпАП, подано апеляційну скаргу, постановою апеляційного суду 26.06.2025 скаргу повернуто через не підтвердження повноважень адвоката.

Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, захисником адвокатом Гузєвим І.Г., діючим в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу в строки, передбачені ст. 294 КУпАП. Вказана скарга постановою від 26.06.2025 року повернуто захиснику, через невідповідність вимогам ст. 271 КУпАП. Вдруге ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 30.06.2025 року, яка разом зі справою надійшла до апеляційного суду 01.07.2025 року.

На підставі викладеного, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2025 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження закрити за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що посадовою особо, яка складала протокол та судом не доведено, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, оскільки не доведений факт керування транспортним засобом. Відеозаписом, який наявний в матеріалах справи спростовується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Більш того, під час спілкування із поліцейськими, ОСОБА_2 просить надати йому направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, однак останні відмовили.

Зауважує, що будь-яких ознак наркотичного сп`яніння у нього не вбачається, що вказує на безпідставність вимог пройти огляд.

Вказує, що рапорти поліцейських не можуть сприйматися як докази вини, оскільки вони є зацікавленими особами.

Стверджує, що відеозапис поліцейських здійснений з порушенням вимог Інструкції та містить прогалини. Крім того, поліцейський перед початком зйомки не зазначив пристрій, на який здійснюється фіксація. Відеоматеріал поліцейських не відповідає вимогам інструкції, тому не може вважатись належним та допустимим доказом.

Вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши пояснення захисника Зайцева О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , та наведені в апеляційній скарзі доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , викладені у апеляційній скарзі;- суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 28 травня 2025 року за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять доказів про вручення копії оскарженої постанови суду ОСОБА_1 та його захиснику. З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 30 червня 2025 року з порушенням строків на апеляційне оскарження постанови, але з урахуванням вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст.129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно положень ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " від 23.02.2006 року за №3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.

Відповідно до положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України" (заява №22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Суд першої інстанції, визнав, що факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №325500 від 10.05.2025; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09.05.2025; рапортом працівника поліції від 09.05.2025; довідкою, згідно якої гр. ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 ; відеозаписами із бодікамер.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (надалі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 8 р. 1 Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Зі змісту вищенаведених правових норм вбачається, що водії у разі скоєння ДТП зобов`язанні пройти огляду на стан сп`яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №325500 від 10.05.2025, який складений поліцейським ППП в м. Кривий Ріг УПП у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SkodaSuperb державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Пройти повний медичний огляд в закладі охорони здоров`я на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Проте, наявним в матеріалах справи відеозаписом спростовується факт чіткої та точної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Навпаки, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 просить надати йому направлення в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, на що він отримав відмову. Крім того, із дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погоджувався проїхати до закладу охорони здоров`я, але після опломбування його транспортного засобу.

Отже, під час апеляційного розгляду не було встановлено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я як особи, що причетна до ДТП, та як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №325500 від 10.05.2025.

Крім того, під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції з пояснень захисника Зайцева О.В. встановлено, що ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2025 року в справі за ЄУН 214/6174/25 провадження 1-кп/214/890/25) ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою. Закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001098 від 10.05.2025, за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №325500 від 10.05.2025 відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на зазначене, оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді? встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, а згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, постанова судді 1-ї інстанції скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

п о с т а н о в и в :

клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 28 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 28 травня 2025 року, стосовно ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА