Справа №155/918/25
Провадження №3/155/498/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2025 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працює, за скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 31 травня 2025 року о 18 годині 55 хвилини в місті Горохів по вулиці Грушевського керував автомобілем марки Мазда 3, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинив повторно протягом року, чим порушив п.2.1а. Правил дорожнього руху, вчинивши правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КпАП України.

07 липня 2025 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Степанюком О.В. подано письмове клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Клопотання мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні докази законності зупинки транспортного засобу з підстав, передбачених ст.35 Закону України «Про національну поліцію», тому відповідна процедура перевірки документів є незаконною та безпідставною. Окрім того, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази того, що ОСОБА_1 станом на 31.05.2025 року дійсно не має права на керування транспортними засобами, зокрема, відсутні відомості із ЄДР МВС про відсутність у ОСОБА_1 посвідчення, витяги з баз даних тощо. На противагу цьому в матеріалах справи наявна довідка, яка свідчить про те, що ОСОБА_1 видане посвідчення водія НОМЕР_2 категорії «В» Статус: видане. Термін дії «з 15.07.2020 року». Наявність такого документального підтвердження спростовує об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. Адвокат стверджує, що в порушення ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення чітко не вказано, в чому полягає суть адміністративного правопорушення, тобто фабула адміністративного правопорушення не розкрита. Із змісту протоколу не можливо встановити, яке саме порушення, передбачене ч.2-4 ст. 126 КУпАП, вчинив ОСОБА_1 . Також, в порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції ОСОБА_1 не були роз`яснені права, гарантовані Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні 29.07.2025 року захисник О.Степанюк заперечив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом. Зазначив, що посвідчення водія останній загубив, однак, таке йому видавалось у 2000 році. Тому поліцейський мав скласти протокол за ч.1 ст.126 КУпАП , а не ч.5 ст.126 КУпАП. Щодо наявності постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП від 12.03.2025 року, долученої до матеіралів справи, згідно якої на ОСОБА_1 накладено штраф за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування, пояснив, що йому нічого не відомо щодо набрання нею законної сили та про сплату штрафу.

Інспектор СРПП №2 м. Горохів РУП ГУНП у Волинській області старший сержант ОСОБА_2 в судовому засіданні 29.07.2025 року пояснив, що зупинив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки йому було відомо, що водій позбавлений права керування транспортними засобами. Окрім цього, транспортний засіб ОСОБА_1 був на іноземних номерах. Після зупинки транспортного засобу та пред`явлення вимоги надати посвідчення водія ОСОБА_1 повідомив, що не має посвідчення водія. На місці зупинки транспортного засобу ним було встановлено, що згідно з даними інформаційної підсистеми «Адміністративна практика» ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами, про що свідчила постанова про накладення адміністративного стягнення від 12.03.2025 року за ч.2 ст.126 КУпАП. Тому ним було прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення за ч.5 ст.126 КУпАП. Поліцейський додатково повідомив, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія у 2000 році. Однак, постановою Горохівського районного суду Волинської області від 27.07.2020 року у справі № 155/576/20 останній був позбавлений права керування строком на три роки. На запитання чому у довідці від 04.06.2025 року, яка долучена до матеріалів адміністративної справи, зазначено, що у ОСОБА_1 наявне посвідчення водія, пояснив, що така ситуація могла виникнути, коли посвідчення водія у ОСОБА_1 не було вилучене і не скеровувалось до ТСЦ. Це унеможливило зміну статусу посвідчення водія з «видано» на «вилучене».

ОСОБА_1 в судове засідання 26.08.2025 року не з`явився, будь-яких клопотань не подавав.

26 серпня 2025 року захисник ОСОБА_1 Степанюк О.В. подав суду письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Дослідивши подане клопотання, матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суддя зазначає, що справа перебуває в проваджені судді з 06.06.2025 року. Судове засідання неодноразово відкладалось та суддя сприяла тому, щоб особа, яка притягується до адміністративної відповідальності мала можливість прийняти участь у розгляді справи та надати свої пояснення.

При цьому, суддею завчасно повідомлено захисника про дату та час судового засідання, неможливість прибуття в судове засідання представника не є підставою для відкладення судового засідання, оскільки особа не позбавлена можливості залучити до участі у справі іншого захисника, а доказів неможливості проведення судового засідання без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, матеріали справи не містять.

Разом з тим, у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзазначено, що: «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки суддею були створені особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, всі необхідні умови для реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків, та було вжито заходів для належного повідомлення захисника про дату, час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП, передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Не зважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, його вина стверджується матеріалами справи:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №060796 від 31.05.2025 р.;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №966277, згідно якої ОСОБА_1 12.03.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом;

рапортом на ім`я начальника ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області згідно якого 31 травня 2025 року під час оформлення адміністративних матеріалів про вчинення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, був застосований захід забезпечення провадження у вищевказаній справі, а саме було застосоване відсторонення гр. ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Також на нагрудну камеру поліцейського було відібрано особисте зобов`язання гр. ОСОБА_1 в усній формі про заборону керування транспортними засобами у зв`язку з відсутністю посвідчення водія;

відеозаписом з бодікамери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, повідомив, що не має посвідчення водія (в контексті розмови о 18:51 год). Під час складання адміністративних матеріалів не стверджував, що посвідчення водія ним втрачене.

Таким чином, враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, який передбачений ч.5 ст.126 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у судді не має.

Дані докази, на думку судді, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Згідно Довідки відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 04.06.2025 року №83881-2025 відповідно до інформаційної підсистеми «Адміністративна практика» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» у продовж року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України; відповідно до інформаційного порталу Національної поліції України «ІКС ІПНП «ГСЦ водійське посвідчення» ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 , статус виданий; термін дії з 15.07.2000 року, інформація про належність ОСОБА_1 транспортного засобу відсутня.

Отже, у довідці статус посвідчення водія ОСОБА_1 «виданий», а матеріалами справи, зокрема, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №966277, стверджується, що ОСОБА_1 12.03.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Відомості про скасування даної постанови відсутні.

Дані документи суперечать один одному.

В процесі судового розгляду адміністративної справи суддею встановлено наступне.

Постановою КМУ від 17.12.2008 №1086 затверджено Порядок тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, який визначає процедуру тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення.

Так, згідно з п.п. 3, 4 вищевказаного Порядку, посвідчення водія тимчасово вилучається за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. У разі вчинення правопорушення, за яке передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, складається протокол про адміністративне правопорушення у двох примірниках і тимчасово вилучається посвідчення водія, про що робиться запис у протоколі.

Згідно з п.6 Порядку тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві у разі винесення судом постанови про позбавлення водія права керування транспортним засобом (крім осіб, які отримали посвідчення водія вперше) після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом, проходження в установленому порядку позачергового медичного огляду щодо придатності до керування транспортним засобом та успішного складення в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Вилучене посвідчення водія передається для зберігання до відповідного територіального органу МВС.

Процедура повернення посвідчення водія особі після закінчення строку позбавлення права керування транспортними засобами передбачена розділом ХІІ Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом МВС від 07 грудня 2009 року № 515 (далі Інструкція).

Згідно з абзацами 1 та 2 пункту 1 розділу ХІІ Інструкції позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства. Рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами протягом трьох робочих днів з дати його отримання/винесення та вилучене посвідчення водія надсилається посадовою особою Національної поліції України до ТСЦ МВС за місцем проживання особи, зазначеним у рішенні суду. Відомості про позбавлення особи права на керування транспортними засобами протягом п`яти робочих днів з дати отримання від органів (підрозділів) Національної поліції України рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами вносяться уповноваженим працівником ТСЦ МВС до ЄДР МВС.

Згідно п.2 розділу ХІІ Інструкції вилучене посвідчення водія особи, позбавленої права на керування транспортними засобами (разом із копією рішення суду), зберігаються в ТСЦ МВС за місцем проживання особи, зазначеної у цьому рішенні.

Згідно п.6 та 7 Інструкції повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складання теоретичного і практичного іспитів на право керування транспортними засобами всіх категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.

Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складання теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог пункту 6 цього розділу.

Вищезазначеною Інструкцією визначено єдиний порядок та підстави для внесення територіальними сервісними центрами МВС інформації щодо позбавлення права керування транспортними засобами до ЄДР МВС.

З метою з`ясування питання чи можна викладену у довідці інформацію трактувати як повернення ОСОБА_1 посвідчення водія після закінчення визначеного строку позбавлення права керування, чи поверталось ОСОБА_1 посвідчення водія старого взірця після складання іспитів чи видавалось нове суддею зроблено запит у Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Волинській області (м.Рівне), Територіальний сервісний центр МВС (с. Струмівка Луцького району Волинської області) та Територіальний сервісний центр МВС (с. Нововолинськ Волинської області).

Згідно відповіді Регіонального СЦ ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях (м. Рівне, вул. Вербова,39) від 19.08.2025 року згідно з ЄДР МВС інформація щодо позбавлення права керування, а також проходження процедури повернення посвідчення водія після закінчення строку позбавлення у відповідності до процедури, передбаченої Інструцією про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом МВС від 07 грудня 2009 року № 515, громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС в в Рівненській, Волинській та Житомирській областях (м.Нововолинськ) від 02.08.2025 року документи щодо позбавлення права керування транспортними засобами гр. ОСОБА_1 до ТСЦ 0744 РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях не надходили.

Згідно відповіді Регіонального СЦ ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях (с. Струмівка, Волинська область) матеріали щодо позбавлення посвідчення водія гр. ОСОБА_1 до ТСЦ 0741 РСЦ ГСЦ МВС не надходили. Після отримання посвідчення водія серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 теоретичний та практичний іспити в сервісному центрі не складав.

Узагальнюючи вищевикладене, суддя дійшла висновку, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами, про що як доказ свідчить постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №966277, згідно якої ОСОБА_1 12.03.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Доказів про скасування даної постанови захисником суду не надано. Однак, у зв`язку з тим, що посвідчення водія не було вилучене посадовою особою Національної поліції України та не надіслано до ТСЦ МВС за місцем проживання ОСОБА_1 , відомості про позбавлення останнього права керування до Єдиного державного реєстру МВС внесені не були. Процедура повернення посвідчення водія особі після закінчення строку позбавлення права керування транспортними засобами передбачає обов`язкове складання теоретичного та практичного іспитів в сервісному центрі. Однак, відомості про складання ОСОБА_1 іспитів в ТСЦ МВС за місцем його проживання відстутні.

Відтак, оскільки посвідчення водія у ОСОБА_1 не було вилучене і не скеровувалось до ТСЦ, це унеможливило зміну статусу посвідчення водія з «видано» на «вилучене».

Твердження захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу суддя вважає неспроможними, оскільки відповідно до п.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія транспортного засобу до адміністративного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог, передбачених ст.33 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1 , суддя, враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, суспільну небезпеку вчиненого, вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилученням транспортного засобу, оскільки транспортний засіб не є його приватною власністю, а тому, в даному випадку, суд позбавлений можливості накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відомостей про наявність у правопорушника пільг по сплаті судового збору, які передбачені ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Отже, на підставі ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.5 ст.126, ст. 221, 251, 280, 283, ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

У випадку добровільної несплати штрафу відповідно до ст.308 КУпАП його розмір стягнути з ОСОБА_1 у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.