справа № 619/4838/25
провадження № 3/619/1947/25
ПОСТАНОВА

іменем України

22 серпня 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Овсянніков В.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, військовослужбовця військової частини, місце проживання зареєстроване та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження Дергачівського районного суду Харківської області надійшов матеріал щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (протокол ДНХ-3946 від 26.07.2025).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 26.07.2025 року о 10:00 годині військовослужбовець ОСОБА_1 в умовах воєнного стану, виконуючи обов`язки військової служби, знаходячись на території Солоницівської ТГ, Харківського району, Харківської області, був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння. У подальшому військовослужбовця ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№00253), результат огляду 0,48% проміллє.

У протоколі вказано, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, надходжу до висновку про необхідність їх повернення для дооформлення органу, який їх направив, з наступних підстав.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно частини першої якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, однак вказаний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вказаним вимогам процесуального закону на підставі наступного.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП визнаються дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Водночас, у додатках до матеріалів справи про адміністративне правопорушення зазначені наступні докази: пояснення та заява ОСОБА_1 , щодо скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КупАП.

Проте, у матеріалах справи ці докази відсутні, про що канцелярією суду складено відповідний акт.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд не уповноважений перекладати цей обов`язок на себе.

Варто зауважити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним та достатнім доказом вини особи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Враховуючи вищезазначене, для правильного встановлення факту наявності чи відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, необхідно усунути зазначені вище недоліки.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 зазначено, визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Суд не повинен самостійно збирати інформацію, обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вказані недоліки перешкоджають суду правильно, об`єктивно, з додержанням законності розглянути справу і прийняти рішення по суті.

Наведені обставини позбавляють суд в подальшому прийняти обґрунтоване та законне рішення по справі.

З урахуванням вищенаведеного, адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за фактом скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП необхідно повернути до ІНФОРМАЦІЯ_1 на дооформлення.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 256, 278, 283 КУпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст.172-20 КупАП повернути до ІНФОРМАЦІЯ_1 - для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Овсянніков