справа № 619/4676/25
провадження № 3/619/1888/25
ПОСТАНОВА

іменем України

22 серпня 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Пруднікова О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановила:

27.07.2025 приблизно о 23 год 00 хв ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насилля відносно своєї дружини ОСОБА_2 психологічного та фізичного характеру, яка виразилась у висловах нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, образах, поштовхані, нанесенні декількох ударів по обличчю, внаслідок чого була заподіяна шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру та правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 27.07.2025 приблизно о 22 год 00 хв ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив дрібне хуліганство, а саме: нецензурно лаявся та погрожував фізичною розправою ОСОБА_3 , штовхав, перебуваючи при цьому в громадському місці та відкритій території, чим порушив своїми діями громадський порядок та спокій громадян.

Крім того, 28.07.2025 о 18 год 00 хв ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно ОСОБА_3 , а саме: висловлювався у її бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останньої, чим порушив вимоги ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи, що до суду надійшли справи щодо декількох адміністративних правопорушень (№ 619/4676/25, № 619/4677/25, №619/4675/25), вчинених однією особою, які розглядаються одночасно одним суддею та з метою всебічного та повного з`ясування усіх обставин справи, вони підлягають об`єднанню в одне провадження, з присвоєнням об`єднаній справі єдиного унікального номеру «619/4676/25».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся за допомогою SMS повідомлення, яка доставлена ОСОБА_1 13.08.2025. Крім того, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно розгляд справи у суді, про що маються відповідні дані у протоколі. А також, в матеріалах справи знаходиться заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, провину визнає.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги, що правопорушення за ст. 173, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не відносяться до категорії правопорушень, за якими присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції України декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 698051 від 29.07.2025, ВАД № 698988 від 29.07.2025 та ВАД № 698052 від 29.07.2025;

- довідкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягувався до адміністративної відповідальності за останній рік;

-довідкою про результат проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні ОСОБА_2 ЄО № 14144 від 27.07.2025, згідно якої припинено перевірку за зверненням, зареєстрованим в ІТС «ІПНПУ» за № 14144 від 29.07.2025; копія матеріалів перевірки списано до справи відділу поліції №3 ГУНП в Харківській області; справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 направити до суду;

-заявою ОСОБА_2 від 27.07.2025;

-поясненнями ОСОБА_2 ;

-ксерокопією паспорта ОСОБА_2 ;

-ксерокопія свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 ;

-заявою ОСОБА_2 від 29.07.2025;

-поясненнями ОСОБА_3 ;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, за результатами якої рівень ризику гр- ОСОБА_1 виявився низьким;

-поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ;

-ксерокопією паспорта ОСОБА_1 ;

-ксерокопія паспорта ОСОБА_1 із застосунку «Дія»;

-фото ОСОБА_1 ;

-рапортом;

-заявою ОСОБА_3 від 28.07.2025;

-поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ;

-рапортом;

-ксерокопією паспорта ОСОБА_3 ;

-заявою ОСОБА_3 від 29.07.2025;

-поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, а саме:дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

А також своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Вищевказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не встановлено.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

Згідно з ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень (ч. 2 ст. 36 КУпАП).

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за більш серйозне правопорушення, що буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним адміністративних правопорушень.

Санкція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. 36, 40-1, 173, ч. 1 ст. 173-2, ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

Справу про адміністративне правопорушення № 619/4676/25 (номер провадження 3/619/1888/25) об`єднати зі справою про адміністративне правопорушення за №619/4677/25 (номер провадження 3/619/1889/25) та справою про адміністративне правопорушення за №619/4675/25 (номер провадження 3/619/1887/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, присвоївши їм один № справи 619/4676/25, та один номер провадження 3/619/1888/25.

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення за ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок ) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя О. В. Пруднікова