ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2386/25 Суддя суду 1 інстанції: Курило В.О.
Провадження № 33/818/952/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю ОСОБА_1 , захисника Зайцева В.В., прокурора Мельник В.В., розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Зайцева В.В. на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.04.2025, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1981 року народження,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи депутатом Харківської районної ради, являючись відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 03.04.2024, подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2021 рік (далі - щорічна декларація за 2021 рік), чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погодившись з постановою районного суду захисник ОСОБА_1 адвокат Зайцев В.В. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вона винесена в порушення норм процесуального права.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги закону суддею виконані не в повному обсязі.

Так, суддя, з огляду на матеріали справи, дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Однак, судом не взято до уваги що склад даного правопорушення є формальним, а обставини вчинення правопорушення істотно впливають на прийняття рішення і дають можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

В ч. 1 ст. 172-6 КУпАП зазначено, що відповідальність особи настає у разі несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,

Як вбачається з матеріалів справи, що 08.12.2020, тобто з моменту повідомлення Харківською районною територіальною виборчою комісією на І пленарному засіданні І сесії Харківської районної ради VIII скликання про підсумки виборів, ОСОБА_1 набув повноваження депутата Харківської районної ради Харківської області.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 № 93-IV, депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 4 вказаного Закону депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів». Повноваження депутата місцевої ради, обраного замість того депутата, який вибув, або на повторних виборах, починаються з дня заслуховування на черговому після виборів депутата місцевої ради пленарному засіданні відповідної місцевої ради повідомлення територіальної виборчої комісії про підсумки виборів.

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», на депутатів місцевих рад поширюється вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи депутатом місцевої ради, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

ОСОБА_1 03.04.2024 о 18:48 подав щорічну декларацію за 2021 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування:https://public.nazk.gov.ua/documents/758f91f1-2547-4089-83d2-773992630aa.

Отже, ОСОБА_1 несвоєчасно, а саме: 03.04.2024 подав щорічну декларацію за 2021 рік, яку відповідно до п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII повинен був подати не пізніше 31 січня 2024 року.

Проте, як зазначено ОСОБА_1 в судовому засіданні Харківського апеляційного суду та не заперечувалось прокурором, він помилково подав щорічні декларації за 2022 та 2023 роки замість 2021 та 2022 роки. А після виявлення помилки, подав декларацію за 2021 рік.

Крім того, прокурором не заперечувався той факт, що декларації за 2022 та 2023 роки ОСОБА_1 подано вчасно.

Тобто, судом першої інстанції не враховано, що з суб`єктивної сторони правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП може бути вчинене тільки умисно.

Відповідно до листа ВССУ від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо;

2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями;

3) суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При апеляційному розгляді апеляційним судом обставин що обтяжують відповідальність передбачених ст. 35 КУпАП не встановлено.

Враховуючи, те що ОСОБА_1 дане правопорушення вчинив вперше, має позитив ну характеристику з місця роботи, активно займається волонтерською діяльністю та має подяки та грамоти, з врахуванням характеру правопорушення, та те що склад даного правопорушення є формальним, апеляційний суд вважає можливим звільнити її від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАПу зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Зайцева В.В. задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.04.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з його малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко