ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6328/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Монін І.В. розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51, ч. 1 ст. 51 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

До Дарницького районного суду м. Києва 14 серпня 2025 року з Дарницького УП ГУНП в м. Києві надійшли протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 51, ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.07.2025 серії ВАД № 632798, ОСОБА_1 18.07.2025, о 15-45 год. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, у магазині "Аврора" здійснив дрібне викрадення з полиці магазину, на загальну суму 1793 грн. 33 коп. без ПДВ. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.07.2025 серії ВАД № 632799, ОСОБА_1 20.07.2025 близько 07-20 год. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, у магазині "Аврора" здійснив дрібне викрадення з полиці магазину, на загальну суму 309 грн. 18 коп. без ПДВ. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення погодився, вину у вчиненому визнав.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків:

Згідно ч. 1 ст. 51 КУпАП, дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до положення ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протоколи про адміністративне правопорушення від 28 липня 2025 р. серії ВАД № 632798, № 632799 складені стосовно ОСОБА_1 , письмові пояснення останнього, заяву представника магазину "Аврора", довідку про вартість викраденого товару.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51, ч. 1 ст. 51 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, які одночасно розглядаються одним і ти же органом (посадовою особою) стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З цих двох адміністративних правопорушень, що ставляться у провину ОСОБА_1 найбільш серйозним за санкцією статті є передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Ураховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 , правопорушення, сукупність даних про його особу, систематичним вчиненням адміністративних правопорушень, ігнорування ним виклику до суду для розгляду справи, що певним чином характеризує його особу і свідчить про відсутність розкаяння та бажання уникнути адміністративної відповідальності, та відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільного життя, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вбачає підстави для застосування найсуворішого адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 51 КпАП України.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти максимальне стягнення передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП у виді адміністративного арешту.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі ст. ст. 283, 284, 285 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 51, ч. 1 ст. 51 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, судовий збір, в розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: І.В. МОНІН