П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2025 Справа №607/14230/25 Провадження №3/607/5626/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Якімець Тарас Ігорович розглянув матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС у Тернопільській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення № 808/19-00-04-07/41037833

від 07 липня 2025 року зазначено, що ОСОБА_1 посадова особа, керівник ТОВ «БМБУД» вчинив правопорушення, що полягає у порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку щодо своєчасності подання до контролюючого органу податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2025 року та з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2025 року, декларацію з податку на додану вартість за квітень 2025 року та декларацію з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2025 року не подано, що зафіксовано у акті перевірки № 7161/19-00-04-07/41037833 від 03 червня 2025 року, чим порушено вимоги пункту 203.1. статті 203 Податкового кодексу України (далі ПК України), за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(далі КУпАП).

У судове засідання на 10 год. 00 хв. 21.07.2025, зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення № 808/19-00-04-07/41037833 від 07 липня 2025 року, ОСОБА_1 не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Суд неодноразово викликав особу у судові засідання, про що ОСОБА_1 було відомо, що підтверджується, зокрема, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 276, утім останній у засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 41 рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03).

Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2018 року (справа № 761/41616/16-ц) вказав: рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи щодо нього, не повідомивши причин неявки, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав, суд, беручи до уваги релевантну практику Європейського суду з прав людини, правові позиції Верховного Суду, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

При вирішенні питання про розгляд цієї справи за відсутності особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення статті 268 КУпАП, якими не встановлено імперативної законодавчої вимоги щодо присутності при розгляді справи за статтею 163-2 КУпАП особи, яку притягують до відповідальності.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано докази, досліджені у судовому засіданні, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 808/19-00-04-07/41037833 від 07 липня 2025 року, копія акту камеральної перевірки №?7161/19-00-04-07/41037833 від 03червня 2025 року, копія рекомендованого повідомлення № 824 від 05.06.2025 про вручення акту камеральної перевірки № 7161/19-00-04-07/41037833 від 06 червня 2025 року, копія листа ГУ ДПС у Тернопільській області про запрошення ОСОБА_1 на складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення № 808/19-00-04-07/41037833 від 26 червня 2025 року, копія рекомендованого повідомлення № 627 від 26.06.2025 про направлення запрошення на складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, копія акту неявки на підписання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Тернопільській області №?806/19-00-04-07/41037833 від 07.07.2025, копія супровідного листа про направлення протоколу про адміністративне правопорушення № 14949/6/19-00-04-07-06 від 07.07.2025, копія рекомендованого повідомлення № 740 від 07.07.2025 про направлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша); адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (частина друга).

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Податкова декларація, розрахунок, звіт документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску (пункт 46.1 статті 46 ПК України).

Відповідно до підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

У підпункті 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ ПК України вказано, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з пунктом 203.1 статті 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Частиною першою статті 163-2 КУпАП встановлено відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

ОСОБА_1 , як посадовій особі, інкриміновано діяння, що полягає у неподанні до контролюючого органу податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2025 року та з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2025 року, що зафіксовано у акті перевірки № 7161/19-00-04-07/41037833 від 03 червня 2025 року

Водночас, на думку суду, суть інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення сформульована у протоколі не достатньо чітко та не кореспондує з диспозицією частини першої статті 163-2 КУпАП. Так, з об`єктивної сторони правопорушення за цією нормою полягає у неподанні або несвоєчасному поданні посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), проте відповідні діяння (дії або бездіяльність) особи, яку притягують до відповідальності, у протоколі не відображено.

Згідно з частиною першою статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Надані суду протокол про адміністративне правопорушення № 808/19-00-04-07/41037833 від 07 липня 2025 року, акт перевірки № 7161/19-00-04-07/41037833 від 03 червня 2025 року інші наявні у матеріалах справи докази не дають підстав для висновку про наявність у діях особи, яку притягують до відповідальності, складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене частиною першою статті 163-2 КУпАП.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід зазначити, що тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закони та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи. Цей принцип також часто відомий як «in dubio pro persona» або «in dubio pro homine» (латинською мовою), що означає «у вагомих сумнівах на користь людини». Важливо також відзначити, що принцип тлумачення закону на користь особи не означає безумовне ігнорування закону, але вказує на те, що в сумнівних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію, яка максимально захищає права та інтереси саме фізичної особи (пункти 47 49 постанови Верховного Суду від 10 січня 2024 року, справа № 240/4894/23).

Крім того, суд бере до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (див., зокрема, § 43 рішення у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, заява № 16437/04)

Таким чином, суд констатує відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті КУпАП закрити, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 9, 33, 163-2, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

2. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

4. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

5. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяТ. І. Якімець