Справа № 128/3926/24
Провадження № 33/801/866/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 30.07.2025 по справі № 128/3926/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 30.07.2025 по справі № 128/3926/24 в задоволені клопотання адвоката Діденко Н.П. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП відмовлено. Визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк в один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 605,60 грн.

Як зазначено в постанові суду, 20.09.2024 о 19:21 год по вул. Мічуріна, 2А, с. Агрономічне, Вінницького району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нечітка та не зв`язна мова; від запропонованого працівником поліції проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та безпосередньо в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився. Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (вх № 7869 від 4.08.2025), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційних скарг є те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, ліквідатором аварії на ЧАЕС; безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, він не був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи судом, чим було порушено положення статті 268 КУпАП; не було задоволено клопотання ОСОБА_1 про направлення на його електронну адресу копії матеріалів справи, що свідчить про упереджене ставлення судді до нього; у справі відсутні докази, які підтверджують факт керування автомобілем; на відеозаписі долученому до протоколу про адміністративне правопорушення факт руху автомобіля не зафіксовано; висновки суду про доведеність факту керування автомобілем зроблені на припущеннях; в протокол про адміністративне правопорушення, який був виданий ОСОБА_1 не зазначено, який саме пункт ПДР України він порушив, тоді як в протоколі, який надійшов до суду такі відомості зазначені; в протоколі про адміністративне правопорушення було внесено допис в частині порушення ПДР України та кваліфікації дій особи; працівниками поліції не було забезпечено безперервність відеозапису; до відеозапису не долучено ту частину де ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що не перебував за кермом автомобіля.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП апеляційний суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується наступними зібраними у справі доказами :

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 650491 від 20.09.2024, згідно якого , 20.09.2024 о 19:21 год по вул. Мічуріна, 2А, с. Агрономічне, Вінницького району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нечітка та не зв`язна мова; від запропонованого працівником поліції проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та безпосередньо в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився. Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. /а. с. 1/;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів /а. с. 2/;

-висновком № 0885 від 20.09.2024 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції /а. с. 3/;

-рапортом інспекторачергового ЧЧ ВП № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області лейтинанта поліції Корнієць В. від 20.09.2024, згідно якого 20.09.2024 о 19:19 год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в с. Бохоники, Вінницького району Вінницької області водій автомобіля «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуває в алкогольному сп`яніння та прямує у напрямок с. Агрономічне, Вінницького району Вінницької області /а. с. 5-6/;

-відеозаписами з місця події /а. с. 9-10/, з яких вбачається, що

транспортний засіб «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , був припаркований на стоянці біля житлового комплексу в с. Агрономічне, Вінницького району Вінницької області, при цьому було здійснено наїзд на ліхтарний стовп вуличного освітлення. Водій ОСОБА_1 дійсно при приїзду працівників поліції, заперечував факт керування транспортним засобом, однак повідомив, що саме він поставив автомобіль на стоянку. Водночас свідки, які відпочивали біля магазину, в усному порядку в присутності ОСОБА_1 підтвердили той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння та здійснив наїзд на ліхтарний стовп вуличного освітлення. В подальшому ОСОБА_1 працівниками поліції було доставлено до медичного закладу КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», де водій в присутності лікаря ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Окрім цього, після того, як свідки підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Nissan Qashqai» та наїзд ним на ліхтарний стовп вуличного освітлення, ОСОБА_1 сідає на водійське сидіння, заводе автомобіль та намагається від`їхати назад, однак його дії було припинено працівником поліції, і лише після цього ОСОБА_1 глушить двигун та виходить з транспортного засобу.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.3, 1.9, 2.5 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи аргументи апеляційної скарги апеляційний суд зазначає наступне.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, а також те, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, чим було порушено положення статті 268 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними, адже справа перебувала на розгляді в суді першої інстанції з 27.09.2024 по 30.07.2025, тобто більше 10 місяців. ОСОБА_1 будучи обізнаним про розгляд справи, користуючись юридичною допомогою захисника, не був позбавлений можливості приймати участь у розгляді справи, в тому числі в режимі відеоконференції, однак розпорядився процесуальними правами на власний розсуд. Судом першої інстанції було надано достатньо часу ОСОБА_1 для реалізації його прав на подання клопотань, заперечень, участь у судовому засіданні. Підстав вважати, що були порушені права ОСОБА_1 , передбачені статтею 268 КУпАП апеляційний суд не вбачає.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що не було задоволено клопотання ОСОБА_1 про направлення на його електронну адресу копій матеріалів справи, що свідчить про упереджене ставлення судді до нього, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки зі справи видно, що з нею був ознайомлений захисник ОСОБА_3 , про що свідчить наявна у справі розписка /а. с. 28/, тому права ОСОБА_1 у забезпеченні йому можливості ознайомитися з матеріалами справи судом першої інстанції порушені не були.

Аргументи апеляційної скарги про те, що у справі відсутні докази, які підтверджують факт керування автомобілем і на відеозаписі долученому до протоколу про адміністративне правопорушення факт руху автомобіля не зафіксовано, тому висновки суду першої інстанції про доведеність факту керування автомобілем зроблені на припущеннях, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки сукупність зібраних у справі доказів, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис з місця події свідчать про доведеність факту керування автомобілем ОСОБА_1 .

Так, на відео міститься запис на якому ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що під`їхав пива випити і став. На запитання поліцейського, яким чином його автомобіль уперся в електроопору чіткої відповіді ОСОБА_1 не надав (час 19:28:24). У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що керував автомобілем та доїхав до с. Агрономічне, однак на час приїзду працівників поліції керування автомобілем він не здійснював. Факт керування водієм даним транспортним засобом 20.09.2024 року о 19:19 год з с.Бохоники в напрямку м. Вінниці доводиться і рапортом відділу поліції № 3 до якого надійшло повідомлення зі служби 102 від очевидця ОСОБА_4 /а. с. 5/. Також на відео видно, що ОСОБА_5 на вимогу працівника поліції вимкнув фари та двигун автомобіля (час 19:32). Дані обставини спростовують доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки встановлено, що транспортний засіб знаходився у нерухомому стані лише незначний проміжок часу.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, який був виданий ОСОБА_1 не зазначено, який саме пункт ПДР України він порушив, тоді як в протоколі, який надійшов до суду такі відомості зазначені, апеляційний суд не вважає такими, що дають правові підстави для скасування оскаржуваної постанови, адже ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції був ознайомлений з матеріалами справи, були дотримані його права на захист від правопорушення, яке йому інкримінується. Користувався професійною правничою допомогою захисника.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було забезпечено безперервність відеозапису; до відеозапису не долучено ту частину де ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що не перебував за кермом автомобіля, апеляційний суд не вважає такими, що спростовують правильні висновки суду першої інстанції, оскільки відеозапис містить інформацію з якої вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт керування ним транспортним засобом, однак після пояснень сторонніх очевидців, які на запитання працівника поліції повідомили, що є свідками керування ним транспортним засобом, ОСОБА_1 в подальшому даного факту не заперечував. ( час 19: 30) .

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в медичному закладі, що зафіксовано на відеозаписі (час 20:15-20:16).

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_1 та правильності кваліфікації його дій за частиною першою статті 130 КУпАП.

При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, інших обставин справи.

ОСОБА_6 при поданні апеляційної скарги додано копію посвідчення серії НОМЕР_3 , відповідно до якого він є особою з інвалідністю 2 групи, посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України /а. с. 82/.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду в частині стягнення судового збору порушує права ОСОБА_1 , який є інвалідом ІІ групи, ліквідатором аварії на ЧАЕС, апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу, однак у зв`язку з тим, що дані докази були подані на стадії апеляційного розгляду, суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки під час апеляційного перегляду не було встановлено неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи принцип юридичної визначеності та необхідність застосування процедурних гарантій, які не були запроваджені, приходжу висновку про доцільність виключення з резолютивної частини постанови Вінницького районного суду від 30.07.2025 року абзацу 3, яким з ОСОБА_1 на користь держави стягнуто судовий збір, що становить 605,60 грн.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 30.07.2025 по справі № 128/3926/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота