Єдиний унікальний номер: 378/731/25
Провадження № 3/378/248/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н.,розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 30 травня 2025 року, близько 1 години 57 хвилин, на 112 км 900 м автодороги М-05 Одеса-Київ, керував автомобілем BMW3180, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав, пояснив, що 30.05.2025, близько 02 год., біля селища Ставище його зупинили працівники поліції, які, встановивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що він погодився. Огляд проводився за допомогою приладу Драгер, результат тесту 1,35 проміле, з яким він не погодився, оскільки вживав спиртні напої за добу до керування автомобілем; їхати в смт. Рокитне для проходження огляду відмовився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бойко В.О. подала до суду заперечення на протокол (а.с. 24-28), в яких просить закрити провадження у даній справі в зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, зазначаючи, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Відеозапис, наявний в матеріалах справи додано на диску у 3-х окремих файлах запису події правопорушення, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 № 1026. З наявного відеозапису не вдається зрозуміти, яка поведінка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не відповідала обстановці та чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_1 мав хоч-які ознаки, що свідчили про вживання ним алкоголю. У нього не було порушень координації рухів, мови, тремтіння рук, водій вчинив всі необхідні дії для підтвердження своєї особи, прав керування транспортним засобом та повідомив, що не вживав алкоголю. Також він повідомив працівників поліції, що є військовослужбовцем та перебуває у відпустці. Для спростування будь-яких підозр у вживанні алкогольних напоїв ОСОБА_1 погодився на проходження тесту на спеціальному технічному засобі Alkotester Drager ARHK-0534, без підтвердження з боку поліції сертифікації даного технічного засобу та свідоцтва про повірку. До матеріалів справи не додано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що позбавляє можливості встановити відомості про останнє калібрування приладу та його своєчасну повірку. Крім того, не додано належних та допустимих доказів про правомірність застосування спеціального технічного засобу, за допомогою якого ОСОБА_1 пройшов огляд для визначення стану сп`яніння, що є порушенням його прав. Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Alkotes 6820» передбачено, що інтервали технічного обслуговування приладу, а саме перевірка калібровки, має проводитися кожні шість місяців. З матеріалів справи вбачається, що газоаналізатор Drager «Alkotest 6820» серійний номер ARHK-0534, за допомогою якого проводився огляд водія на стан сп`яніння, востаннє проходив перевірку калібровки 22.11.2024, тобто з порушенням встановленого в інструкції шестимісячного строку. Крім того, поліцейським направлення на огляд виписано до КНП «Ставищенська лікарня», проте повідомили, що найближчим медичним закладом, який проводить огляд цілодобово є лікарня в смт. Рокитне. З вказаним направленням ОСОБА_1 не ознайомлений та йому його не вручено. Вказане дає підстави зробити висновок, що працівники поліції умисно вчинювали всі необхідні дії аби ОСОБА_1 не потрапив до медичного закладу для проходження огляду, що свідчить про можливу фальсифікацію ними даних тестування спеціальними технічними засобами, що в свою чергу є додатковим свідченням протиправності протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .. Крім того, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, про що він неодноразово повідомляв працівникам поліції, тому відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП. Оскільки встановлений законом порядок огляду працівниками поліції не був дотриманий, тому вся процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 є недійсною, а її результати недопустимими доказами, так як отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Бойко В.О. підтримала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з підстав зазначених в запереченнях.

В судовому засіданні поліцейський 1 взводу 1 роти 2 батальйону ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Єришев Б.О. пояснив, що 30 травня 2025 року під час комендантської години, на автодорозі Київ-Одеса, в напрямку м. Одеса, шляхом блокування був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager, результат якого показав 1,35 проміле, з яким останній погодився, в медичний заклад їхати відмовився. Відповідні документи на даний прилад ОСОБА_1 для огляду не вимагав.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.9«а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного адмінправопорушення підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 345711 від 30 травня 2025 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, та ОСОБА_1 , не зазначивши в ньому свою незгоду з результатами його освідування (а.с. 1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, роздруківкою письмового результату тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора «Драгер» Алкотест 6820 ARНК 0534 та актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4-6), відповідно до яких проба позитивна 1,35 % проміле алкоголю; роздруківку письмового результату тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора «Драгер» Алкотест 6820 ARНК 0534 та акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 підписав, не зазначивши в них свою незгоду з результатами освідування на стан алкогольного сп`яніння;

- зобов`язанням ОСОБА_1 від 30.05.2025 (а.с. 7), відповідно до якого він зобов`язався не керувати транспортним засобом;

- рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП (а.с. 8), відповідно до якого 30.05.2025 під час патрулювання працівниками поліції, о 01 год. 56 хв., на 112 км+900м автодороги Київ-Одеса, був зупинений автомобіль BMW 318D, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , під час спілкування з яким, ними були виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та який на пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», відповідно до якого проба позитивна 1,35 проміле алкоголю, з результатом згоден, від проходження огляду у медичному закладі відмовився;

- переглянутим у судовому засіданні відеозаписом на DVD-R диску, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, перенесених з нагрудної відеокамери (а.с. 9), з якого встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW 318D, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, які у останнього виявили ознаки сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», який показав результат «проба позитивна 1,35 проміле алкоголю», з яким його ознайомлено. З результатом огляду останній не погодився, проте в медичний заклад їхати відмовився.

Відеозапис є одним з доказів по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації. Окрім того, порядок доступу до відеозаписів з нагрудних камер (відео-реєстраторів) та їх використання передбачено розділом 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, в якому будь-яких застережень щодо надання до суду безперервного запису з моменту активації камери немає. Отже, наявний відеозапис події є належним та допустимим доказом у справі.

Вищевказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Щодо доводів захисника про недопустимісь як доказу результатів заміру алкотестера Drager 6820, з посиланням на те, що було порушено міжкалібровочний інтервал алкотестера, передбачений виробником (остання калібровка прибору проводилась 22.11.2024, а дата освідування 30.05.2025) та копію вказаного сертифіката не було долучено до матеріалів справи, - суд вважає ці доводи необґрунтованими, виходячи з наступного.

Діючим законодавством України не передбачено обов`язок працівників поліції додавати до матеріалів провадження сертифікат відповідності вищевказаного приладу та документи на підтвердження того, що той пройшов необхідне калібрування. Вказані документи мають бути пред`явлені особі, яку оглядають на предмет визначення стану її алкогольного сп`яніння, лише в разі вимоги цієї особи пред`явити їй такі документи. В протоколі ОСОБА_1 при відібранні пояснень не зробив зауваження про ненадання на його вимогу вказаних документів.

Що стосується тверджень захисника Бойко В.О. про те, що прилад Drager Alkotest 6820 має бути каліброваним кожних шість місяців, то вони також не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 р., засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Цим Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 р.

Таким чином, газоаналізатори виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Відповідно до роздруківки письмового результату тестування, останнє калібрування приладу, за допомогою якого проводився огляд, проведено 22.11.2024 (а.с. 5).

Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за допомогою сертифікованого приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820, термін повірки (калібрування) якого не сплинув на час огляду.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП, вважаю необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Статтею 266-1 КУпАП передбачено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів .

Аналіз положень ст. ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Отже, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому ст. 266 КУпАП,

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, Закону України «Про національну поліцію».

Щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі, суд зазначає наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала й будь-яких зауважень чи заперечень ОСОБА_1 вказаному протоколі щодо його складення, зокрема, за ч. 1 ст.130 КупАП у зв`язку із керуванням транспортним засобов у стані алкогольного сп`яніння не зазначив.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та переглянутого в судовому засіданні відеозапису, , ОСОБА_1 пройшов огляд на стан спя`яніння за допомогою приладу Драгер, проте, непогоджуючись із результатом огляду та намагаючись уникнути відповідальності, зазначав «на місці рішаємо», від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився. Вказане зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери працівника патрульної поліції.

Доводи захисника про те, що працівниками поліції порушено процедуру застосування відеореєстраторів, оскільки з відеозапису, доданого до матеріалів справи, не вдається зрозуміти, яка поведінка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не відповідала обстановці та чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_1 мав хоч-які ознаки, що свідчили про вживання ним алкоголю, що суперечить Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, - необгрунтовані.

Ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 6 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 7 листопада 2015 року, не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення повного відео з моменту зупинки.

Вищевказаний відеозапис узгоджується з іншими наявними у справі доказами, тому слід визнати відомості, що містяться на вказаному відеозаписі з місця події як доказ у справі.

Всі інші доводи захисника та ОСОБА_1 мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи судом сприймаються критично, оскільки вони не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому суд дійшов висновку про наявність в діях останнього складу вказаного правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів, відповідно до яких останній 30 травня 2025 року, близько 1 години 57 хвилин, на 112 км 900 м автодороги М-05 Одеса-Київ, керував автомобілем BMW3180, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Т. Н. Скороход