Справа№ 953/6465/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2025 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши адміністративний матеріал стосовний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №743177 від 12.06.2025 вбачається, що 12.06.2025 о 18:55 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat Ducato», р.н. НОМЕР_1 , по просп. Академіка Курчатова, 16 у м. Харкові у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager 6820», що підтверджується тестом №3101 віл 12.06.2025, результат огляду становить 1,95 проміле.

До судового засідання ОСОБА_1 та захисник, належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. Захисник подав заяву про розгляд справи за його відсутності, провадження у справі просив закрити за не забезпечення огляду водія у медичному закладі, не зазначенні у направленні на огляд результатів огляду, не проведення калібрування приладу «Drager 6820» у встановлений законодавством строк, неналежне фіксування огляду за відеозйомки на особистий мобільний телефон поліцейського, порушення безперервності відеозапису під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи, доходжу наступного:

Відповідно до вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Судом враховується практика ЄСПЛ про особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення, що прирівнюється до кримінального процесуального законодавства.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення вимог п.2.9 «а» ПДР передбаченач.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 3 ст.266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом МВС України 07.11.2015 №1395.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Із дослідженого судом відеозапису вбачається, що працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу провели огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager 6820». Після повідомлення працівниками поліції результатів огляду ОСОБА_1 здивувався. Тобто, у нього виникли сумніви щодо результату огляду.

Разом з тим, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що складатимуть протокол про адміністративне правопорушення та роз`яснили ОСОБА_1 його права. Ставлення до результату проведеного огляду, тобто згоду, або незгоду водія з його результатами у ОСОБА_1 не запитали та не роз`яснили його право, в разі незгоди з результатом огляду, пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Наявне у справі направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не містить результатів огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу. Також у направленні зазначений номер протоколу про адміністративне правопорушення не відповідний протоколу, наявному у справі.

Наведені вище обставини вказують на істотне порушення працівником поліції процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відтак, і недійсності вказаного огляду.

Таким чином, за порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результати вказаного огляду є неналежним та недопустимим доказом.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Вважаю, що усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Таким чином, за порушення визначеного законом порядку огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, результат такого огляду неможна вважати належним та допустимим доказом, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Посилання захисника на здійснення фіксування огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на особистий мобільний телефон працівника поліції та сплив 6-місячного строку повірки газоаналізатора «Drager 6820» за їх об`єктивного спростування положеннями ст.251 КУпАП, а також змістом Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 1310.2016, відповідно якого міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» становить 1 рік, суд вважає безпідставними.

Керуючись ст.130, 247, 266 КпАП, суддя,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовне ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Н.В. Єфіменко