ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/30849/24

Провадження № 33/820/83/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., прокурорів Мартинюка О.Г., Загродської Л.І., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника Підлісного О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп з конфіскацією подарунка: 1/7 (одної сьомої) ідеальної частки житлового будинку АДРЕСА_2 , вартістю 100 000 (сто тисяч) гривень та 1/7 (одної сьомої) ідеальної частки земельної ділянки площею 0,0910гa., на якій він розташований, з кадастровим номером :91:109:0007, щорозташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 , будучи депутатом Хмельницької обласної ради, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону і примітки до статті 172-5 КУпАП -суб`єктом правопорушення, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-5 КУпАП, а саме, в порушення вимог частини 1 та 2 статті 23 Закону отримав 13.09.2023 від ОСОБА_2 подарунок (в рівних частках із гр. ОСОБА_3 ), у не грошовій формі, вартість якого перевищує один прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на день прийняття подарунка (у редакції Закону № 3384-ІХ від 20.09.2023 два прожиткових мінімуми встановлених для працездатних осіб на день прийняття подарунка), а саме: 1/7 (одну сьому) ідеальну частку житлового будинку АДРЕСА_2 , вартістю 100 000 (сто тисяч) гривень, та 1/7 (одну сьому) ідеальну частку земельної ділянки площею 0,0910гa., на якій він розташований, з кадастровим номером :91:109:0007, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , вартістю 100 000 (сто тисяч) гривень.

Не погоджуючись з даною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною, оскільки вона ухвалена з порушеннями норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу на те, що він розумів, при укладенні договору дарування, зміст угоди і те, що дарувальник не є близькою людиною.

Апелянт вважає, що місцевим судом неповно та не всебічно з`ясовано всі обставини справи, оскільки ним була обґрунтована позиція, а саме відсутність умислу на вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відсутність шкідливих наслідків, спричинених його діями.

При цьому місцевий суд не виклав в оскаржуваній постанові те, що у судовому засіданні було надано і оглянуто договір купівлі-продажу зазначеного майна, надано пояснення про існуючі між ним та ОСОБА_2 відносини, а саме набуття у законний спосіб майна.

Звертає увагу, що частина майна була оформлена договором дарування, оскільки оформити її належним договором купівлі-продажу не було можливості, так як частина земельної ділянки та будинку не були виділені в натурі, а також належали багатьом власникам, місцезнаходження яких невідоме.

Апелянт стверджує, що намагань приховування коштів з його сторони не було, про що свідчить договір купівлі-продажу, який відображено в його декларації.

Вважає, що ні орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-5КУпАП, а ні прокурор не довели наявність його корисливого мотиву або умисність дій, саме з точки зору антикорупційного законодавства, у сукупності з нормами КУпАП.

На думку апелянта, отримання ним подарунку, ніяким чином, не є посяганням на громадський порядок, власність і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Відсутність в його діях умислу на порушення обмежень, встановлених ч.2 ст.23 Закону України «Про запобігання корупції», відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторін вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-5КУпАП, на думку апелянта, є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, апелянт звертає увагу на процесуальні порушення зі сторони суду першої інстанції, які на його думку є суттєвими, свідчать про упередженість суду та порушення його прав, і також є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

У поданому до апеляційного суду висновку, прокурор вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який порушив вимоги ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції» слід залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду від 11.12.2024 в силі. Зазначає, що ОСОБА_1 депутат Хмельницької обласної ради - підпункт «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог статті 23 ЗУ «Про запобігання корупції» отримав 13.09.2023 року від ОСОБА_2 подарунок (в рівних частинах із гр. ОСОБА_4 ) у негрошовій формі, вартість якого перевищує один прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на день прийняття подарунка (у редакції Закону № 3384-IX від 20.09.2023 року два прожиткових мінімуми встановлених для працездатних осіб на день прийняття подарунка), а саме: 1/7 (одну сьому) ідеальну частку житлового будинку АДРЕСА_2 , вартістю 100 000 (сто тисяч) гривень та 1/7 (одну сьому) ідеальну частку земельної ділянки площею 0,0910 га, на якій він розташований, кадастровий номер :91:109:0007, що розташована за адресою : АДРЕСА_2 , вартістю 100 000 (сто тисяч) гривень. З системного аналізу норм КУпАП встановлено, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу. Отже, незалежно від виду суб`єкта та його службової діяльності, рангу та інших характеристик, його обов`язком є діяти лише в рамках закону (дозволено роботи тільки те, що дозволено законом ст. 6 Конституції України). Таким чином, ОСОБА_1 , як депутат Хмельницької обласної рад, будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке, передбачена частиною 1 статті 172-5 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Підлісного О.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурорів, які частково підтримали апеляційну скарги, лише в частині неправильності накладення стягнення щодо розміру частки конфіскації подарунка, отриманого ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши оскаржувану постанову у відповідності з доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП. Разом з тим, безпідставно визнано ОСОБА_1 винним у порушенні ч.1 ст.23 Закону України «Про запобігання корупції» та неправильно накладено стягнення, в частині конфіскації подарунка, одержаного ОСОБА_1 .

Так, диспозиція ч.1 ст.172-5 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків.

Поняття «подарунок» визначене у ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), відповідно до якої, подарунок - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які надають/ одержують безоплатно або за ціною, нижчою мінімальної ринкової.

Статтею 23 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено ряд обмежень щодо одержання подарунків.

Так, частинами 1 та 2 статті 23 Закону (в редакції, яка діяла на дату отримання дарунку) передбачено обмеження щодо одержання подарунків, які застосовуються незалежно одне від одного, а саме: забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки (незалежно від їх вартості) для себе чи близьких осіб від юридичних або фізичних осіб: у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також якщо особа, яка дарує, перебуває в підпорядкуванні такої особи (ч. 1); дозволено приймати подарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вартість таких подарунків не перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки (ч. 2 вказаної статті).

Передбачене цією частиною обмеження щодо вартості подарунків не поширюється на подарунки, які:

1) даруються близькими особами;

2) одержуються як загальнодоступні знижки на товари, послуги, загальнодоступні виграші, призи, премії, бонуси.

Отже, відповідно до змісту вказаних норм, особам зазначеним у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону, забороняється одержувати подарунки:

-вартість яких перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово (крім подарунків, які даруються близькими особами чи є загальнодоступними знижками на товари, послуги, загальнодоступними виграшами, призами, преміями, бонусами);

-вартість яких, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, перевищує два прожиткові мінімуми, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки (крім подарунків, які даруються близькими особами чи є загальнодоступними знижками на товари, послуги, загальнодоступними виграшами, призами, преміями, бонусами);

-від осіб, які перебувають у підпорядкуванні, та/або у зв`язку зі здійсненням діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування - незалежно від вартості подарунку.

Враховуючи наведені норми Закону особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону, можуть, отримувати подарунки виключно у разі:

-якщо подарунок дарується близькою особою, незалежно від його вартості;

-якщо подарунок дарується одноразово не близькою особою, то його вартість не має перевищувати один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлених для працездатних осіб, встановлених на день прийняття подарунка;

-якщо подарунки даруються неодноразово не близькою особою, то їх сукупна вартість не має перевищувати двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.

Таким чином об`єктом ст.172-5 КУпАП є порушення, передбачених ст.23 Закону України «Про запобігання корупції» заходів щодо запобігання корупції.

Як зазначено у преамбулі Закону України «Про запобігання корупції», цей закон визнає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів.

Передбачені ст.23 Закону України «Про запобігання корупції» обмеження щодо одержання подарунку є одним з превентивних антикорупційних механізмів, який забороняє відповідним суб`єктам укладати визначені договори дарування незалежно від реальної мети їх складання. Сам факт укладання договору дарування є достатнім для констатації порушення встановлених законом обмежень.

З об`єктивної сторони правопорушення характеризується діянням, яке знаходить своє відображення у порушенні особами уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вимог закону щодо заборони або обмежень щодо одержання дарунка (пожертви).

Склад правопорушення є формальним. Такі факультативні ознаки об`єктивної сторони як час, місце, спосіб та засоби його вчинення на кваліфікацію не впливають.

Відповідно до приміти до ст.172-5 КУпАП, суб`єктом правопорушення у цій статті, є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції»

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 зазначеного Закону суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону є: народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Тобто ОСОБА_1 , як депутат Хмельницької обласної ради є суб`єктом цього правопорушення. Його доводи, в апеляційній скарзі, з цього приводу, з огляду на викладене вище, апеляційним судом відхиляються.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 432 від 13.11.2024, ОСОБА_1 , будучи депутатом Хмельницької обласної ради, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону і примітки до статті 172-5 КУпАП -суб`єктом правопорушення, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-5 КУпАП, а саме в порушення вимог частини 1 та 2 статті 23 Закону отримав 13.09.2023 від ОСОБА_2 подарунок ( в рівних частках із гр. ОСОБА_3 ) у не грошовій формі, вартість якого перевищує один прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на день прийняття подарунка (у редакції Закону № 3384-ІХ від 20.09.2023 два прожиткових мінімуми встановлених для працездатних осіб на день прийняття подарунка), а саме: 1/7 (одну сьому) ідеальну частку житлового будинку АДРЕСА_2 , вартістю 100 000 (сто тисяч), гривень та 1/7 (одну сьому) ідеальну частку земельної ділянки площею 0,0910гa., на якій, він розташований, з кадастровим номером :91:109:0007, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , вартістю 100 000 (сто тисяч) гривень;

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до постанови Хмельницької обласної ТВК №63 від 20.11.2020 ОСОБА_1 , на підставі чергових місцевих виборів, які відбулися 25.10.2020, було зареєстровано депутатом Хмельницької обласної ради.

Тобто згідно з положеннями п.1.ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», ст.172-5 КУпАП, ОСОБА_1 є суб`єктом цього адміністративного правопорушення.

Згідно з наявною в матеріалах провадження копією договору дарування 1/7 ідеальної частки житлового будинку та 1/7 ідеальної частки земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. 13.09.2023, зареєстрованого в реєстрі за № 2074, гр. США ОСОБА_2 дарувальник, з однієї сторони, від імені якого діє ОСОБА_5 , передав в дар, а ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , з другої сторони, прийняли в дар, в рівних частках: 1/7 (одну сьому) ідеальну частку житлового будинку АДРЕСА_3 (одну сьому) ідеальну частку земельної ділянки площею 0,0910гa., на якій він розташований, кадастровий номер :91:109:0007, категорія земель землі житлової та громадської забудови, що розташована за адресою м. Київ, вул. Отто Шмідта. Дарунок сторони оцінили: 1/7 (одну сьому) частку житлового будинку 100 000 (сто тисяч) гривень та 1/7 (одну сьому) частку земельної ділянки 100 000 (сто тисяч) гривень(а.с.14-17).

Вартість вказаного подарунка перевищує розмір дозволеної сукупної вартості подарунків отриманих від однієї особи, групи осіб протягом року, яка складала 2684 грн в 2023.

З пояснень ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанції слідує, що ОСОБА_2 не є членом його сім`ї та не є близькою особою в розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 , не є ОСОБА_1 близькою особою, апеляційний суд вважає, що отримавши від ОСОБА_2 подарунок, у негрошовій формі, в рівних частках з ОСОБА_3 , у виді ідеальної частки житлового будинку та земельної ділянки, вартістю 100000 грн.- житловий будинок, та вартістю 100000грн. -земельна ділянка, що перевищує граничний розмір подарунка, визначений ч.2 ст.23 Закону «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 порушив вимоги ч.2 ст.23 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене, ч.1 ст.172-5 КУпАП.

Враховуючи викладене, приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, суддя місцевого суду правильно встановив обставини отримання ним вказаних подарунків, вартість яких перевищує розмір сукупної вартості подарунків отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, яка складає 2684 грн в 2023.

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між отриманням ним подарунку та здійсненням депутатської діяльності, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки така залежність встановлена саме ч.1 ст.23 Закону України «Про запобігання корупції». Поруч із цим, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину, зокрема, порушення обмежень, щодо отримання подарунків, що встановлені ч.2 ст.23, зазначеного Закону, яка встановлює обмеження щодо розмірів отриманих подарунків від осіб, які не є близькими особами в розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції».

Що стосується доводів ОСОБА_1 , з приводу того, що Законом «Про статус депутатів місцевих рад» не передбачено зазначених обмежень для депутатів щодо отримання подарунків, то апеляційний суд їх відхиляє, оскільки у даному випадку застосовується Закон України «Про запобігання корупції», так як він встановлює обмеження щодо подарунків для осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Закон «Про статус депутатів місцевих рад» регулює загальні питання діяльності депутатів, але не містить конкретних обмежень щодо подарунків.

ОСОБА_1 , будучи депутатом Хмельницької обласної ради, є особою на яку поширюються обмеження встановлені Законом України «Про запобігання корупції», і на якого відповідно до ч.1 ст.24 вказаного Закону покладено обов`язок у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, невідкладно відмовитися від пропозиції.

Перевіряючи доводи апелянта про те, що укладені ОСОБА_1 правочини (договори дарування) є удаваними, то апеляційний суд вважає їх такими що не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 розумів зміст укладених угод, а також те, що дарувальники не є його близькими особами. Доказів визнання недійсними цих договорів в судовому порядку чи їх розірвання не представлено, що вказує на існування презумпції правомірності правочину, тому відсутні підстави вважати що між сторонами виникли інші правовідносини.

Також слід врахувати, що ОСОБА_1 був ознайомлений з вимогами антикорупційного законодавства та відповідно розумів зміст та наслідки укладених ним правочинів, що вказує на наявність умислу в його діях.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП, що підтверджується дослідженими судом першої та апеляційної інстанції належними і допустимими доказами, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення № 432 від 13.11.2024

-договором дарування ідеальної частки житлового будинку та ідеальної частки земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. 13.09.2023, зареєстрованого в реєстрі за № 2074.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП, є законним та обґрунтованим.

З огляду на викладенні обставини, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження, на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП, з наведених ОСОБА_1 в апеляційній скарзі підстав, апеляційний суд не вбачає.

Разом з тим, при накладенні стягнення конфіскації подарунка, суд першої інстанції допустив помилку, необґрунтовано конфіскував 1/7 (одну сьому) ідеальну частку житлового будинку АДРЕСА_2 , вартістю 100 000 (сто тисяч), гривень та 1/7 (одну сьому) ідеальну частку земельної ділянки площею 0,0910гa., на якій він розташований, з кадастровим номером :91:109:0007, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , вартістю 100 000 (сто тисяч) гривень, оскільки згідно з договором дарування, окрім ОСОБА_1 наявний і ще один обдарований - ОСОБА_3 , в рівних частках, на 1/7 (одну сьому) ідеальну частку житлового будинку та 1/7 (одну сьому) ідеальну частку земельної ділянки, а тому необхідно конфіскувати 1/14 (одну чотирнадцяту) ідеальну частку житлового будинку АДРЕСА_4 (одну чотирнадцяту) ідеальну частку земельної ділянки площею 0,0910гa, на якій він розташований, з кадастровим номером :91:109:0007, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_1 , як подарунок, у власність держави.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 змінити, в частині накладення стягнення конфіскації подарунка одержаного ОСОБА_1 .

Конфіскувати 1/14 (одну чотирнадцяту) ідеальну частку житлового будинку АДРЕСА_2 , та 1/14 (одну чотирнадцяту) ідеальну частку земельної ділянки площею 0,0910гa, на якій він розташований, з кадастровим номером :91:109:0007, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_1 , як подарунок, у власність держави.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.