Справа №461/6697/25
Провадження №3/461/2440/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України; водія-радіотелефоніста 1 відділення 2 взводу роти ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 -

за ч.2 ст.172-15 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.07.2025 №580 "Про призначення службового розслідування" з метою встановлення ступеня вини водія-радіотелефоніста першого відділення другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого солдата ОСОБА_2 , щодо неприбуття його на службу 23.07.2025 проти встановленого порядку несення військової служби, 24.07.2025 призначено службове розслідування.

В ході проведеного службового розслідування встановлено наступне:

В умовах особливого періоду, 23.07.2025 року тимчасово виконуючим обов?язки командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час проведення ранкового шикування було виявлено відсутність водія-радіотелефоніста першого відділення другого взводу роти охорони старшого солдата ОСОБА_1 , цим останній недбало поставився до військової служби, не прибувши на службу у розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 для виконання обов?язків військової служби.

25.07.2025 старший солдат ОСОБА_1 з?явився на службу про що також рапортом було здійснено доповідь.

З пояснення водія-радіотелефоніста першого відділення другого взводу роти охорони старшого солдата ОСОБА_1 встановлено, що 23.07.2025 він не прибув на службу у зв`язку з поганим самопочуттям, однак командира роти попередити не встиг через те що заснув після прийому препаратів від артеріального тиску. До медичних закладів не звертався, займався самолікуванням.

Отже, проходячи військову службу під час дії «Особливого періоду», водій-радіотелефоніст першого відділення другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 старший солдат ОСОБА_1 був відсутній на військовій службі без поважних причин та проводив час на власний розсуд 23.07.2025 та 24.07.2025 року.

Також солдат ОСОБА_1 жодних підтверджуючих документів, які б могли підтвердити поважність причини відсутності його на службі в ході проведення службового розслідування не надав.

Тобто всупереч вимогам Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут) та Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу» військовослужбовець 23.07.2025 та 24.07.2025 року службові обов?язки за посадою не виконував, поважності неприбуття на службу не повідомив, підтверджуючих документів, які перешкоджали б прибуттю не надав, тобто проводив час на власний розсуд, не пов?язуючи його з проходженням військової служби в умовах воєнного стану.

Також поважність причин нез?явлення на військову службу не встановлено і під час службового розслідування, оскільки ним не надано жодних документів, які б підтвердили поважність його відсутності. Крім того, військовослужбовець не вжив жодних належних заходів щодо інформування командира роти про неможливість прибуття на службу.

Відповідно до ст.ст. 11, 16, 17 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов?язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов?язаний виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов?язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також Під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов?язки. Ці обов?язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Крім цього, відповідно до ст. 12 Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов?язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов?язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Статтею 14 Статуту передбачається, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України "Про військовий обов?язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язки військової служби:

на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

???на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

???поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира

(начальника);

???під час виконання державних обов?язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов?язки не були пов?язані з військовою службою;

???під час виконання обов?язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

В ході службового розслідування не встановлено присутність чи поважні причини відсутності водія-радіотелефоніста першого відділення другого взводу роти охорони старшого солдата ОСОБА_1 за місцем проходження військової служби 23.07.2025 та 24.07.2025 року, а також виконання ним інших доручень начальника поза територією ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період це період функціонування національної органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов?язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.

Указом Президента України від 24.02.2022 N? 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який надалі продовжено до 05.11.2025р.

За викладених обставин особливий період як часовий проміжок, що охоплює у тому числі воєнний час, на даний час не завершився.

Відповідно до п. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов?язаний виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов?язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, водій-радіотелефоніст першого відділення другого взводу роти охорони старший солдат ОСОБА_1 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Всупереч інтересам служби та наведених вимог нормативно-правових актів старший солдат водій-радіотелефоніст першого відділення другого взводу роти охорони ОСОБА_1 вчинив правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду, відповідальність за яке передбачено за ч.2 ст. 172-15 КУПАП

Відповідно до ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду, - тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п?ятнадцяти діб.

На підставі вищевикладеного, слід прийти до висновку, що старший солдат водій-радіотелефоніст першого відділення другого взводу роти охорони ОСОБА_1 безпідставно був відсутній на військовій службі 23.07.2025 та 24.07.2025 року, чим недбало поставився до обов?язків військової служби та вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В діях старшого солдата водія-радіотелефоніста першого відділення другого взводу роти охорони ОСОБА_1 є ознаки вчинення військовою службовою особою адміністративного правопорушення за частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із письмових пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, останній провину визнає та просить його суворо не карати.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду, - тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п?ятнадцяти діб.

Факт правопорушення підтверджується наступними даними:

протоколом про військове адміністративне правопорушення від 15.08.2025;

копією витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24.07.2025 № 580;

копією рапорту від 23.07.2025 року № 31967;

копією рапорту від 25.07.2025 року № 3236;

поясненнями;

копією Акту службового розслідування;

Таким чином, аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, доведена повністю, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти стягнення у виді штрафу.

Відповідно до вимог п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 268, 283, 284 КУпАП, п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн..

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, на підставі п. 12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско