Справа №443/760/25
Провадження №3/443/360/25
ПОСТАНОВА

іменем України

28 серпня 2025 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , непрацюючого,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 06.05.2025 о 21 год 34 хв у м. Ходорів, вул. Шевченка, 30 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6820. Результат 0,89 проміле, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 надав пояснення, за змістом яких 06.05.2025 у нього з дружиною було свято річниця весілля і він вжив алкогольний напій (вино), після чого сів за кермо автомобіля та поїхав по морозиво. Під час керування був виявлений та зупинений працівниками поліції. На їхню вимогу пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецзасобу, який показав результат 0,89 проміле. З цим результатом погодився. Окрім цього, просить суд врахувати при ухваленні рішення, що він є інвалідом ІІІ групи, вимушено переселеною особою, має пластину у голові, щиро кається у вчиненому.

Захисник подала до суду клопотання, у якому просить суд закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, в обґрунтування чого покликаючись на те, що з доданого до матеріалів справи відеозапису вбачається ознаки його коригування та монтажу, більш того відеозапис є неповним та очевидно не безперервним, оскільки є таким, що не відображає повної картини подій, пов`язаних зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: на відеозаписах відсутні значні проміжки часу, що свідчить про те, що відеозйомка здійснювалась не безперервно, як того вимагають положення профільної вищевказаної Інструкції № 1026. Але матеріали справи в своїй сукупності містять такі відеозаписи, які є неповними, оскільки не містить повного відображення подій, що стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , а лише фрагментарні нарізані відрізки, адже на них відсутня повна процедура фіксації події, через що не були зафіксовані важливі процесуальні моменти, які підлягають з`ясуванню та встановленню при розгляді справи. Відео не безперервне, відсутнє першочергове спілкування, факт руху та момент зупинки, відео починається о 21:35 хв, а факт керування 21:33 год. Також відсутній проміжок часу 22:15 год та 22:40 год, момент складання адміністративних матеріалів. Вказані порушення приписів Інструкції № 1026 суттєво перешкоджають повному та об`єктивному провадженню у справі про адміністративне правопорушення та ставлять під сумнів безсторонність такого відеозапису як доказу по справі. Таким чином, зважаючи на вказане випливає, що в порушення вимог вищевказаної Інструкції. № 1026 відеофіксація поліцейськими здійснювалась не з самого початку виконання ними своїх службових обов`язків. У протоколі невірно вказаний час факту керування, оскільки згідно протоколу час керування о 00 :00 год, проте згідно з відео 21:33 год. Огляд згідно відео проводиться о 22:06, проте згідно з чеку Драгеру огляду був о 22:01 год. Обов`язковою передумовою проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння є наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння. Поліцейськими зазначено одну ознаку це запах алкоголю з порожнини рота, яка є сумнівною ознакою, оскільки з відеозапису жодної з ознак не предбачено. На наявних в матеріалах справи відеозаписах ОСОБА_1 перебував в абсолютно адекватному стані та будь-які ознаки алкогольного сп`яніння у нього взагалі були відсутні. Тим паче ОСОБА_1 заперечив, що вживав. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Докази, які містяться в матеріалах справи в своїй сукупності не дають підстав вважати, що вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні захисник повністю підтримала подане клопотання з викладених у ньому мотивів.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, аргументи захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Підпунктом «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №322463 від 06.05.2025, згідно з яким ОСОБА_1 06.05.2025 о 21 год 34 хв у м. Ходорів, вул. Шевченка, 30 керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3);

тестом «Drager Alcotest №6820» від 06.05.2025, яким встановлено результат проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спецзасобу 0,89% (а.с.5);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820, результат огляду 0,89 проміле та висловлення ним згоди з цим результатом шляхом проставлення особистого підпису у відповідній графі акта (а.с.6);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявленням стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.05.2025, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_1 , а саме КНП «Ходорівська МЛ», виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а також зафіксовано відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у цьому закладі та складання протоколу серії ЕПР1 №322463 (а.с.7);

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4669741 від 06.05.2025, яка підтверджує обставину керування ОСОБА_1 06.05.2025 о 21 год 45 хв у м. Ходорів, вул. Шевченка, 30 транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та допущення порушення ним ПДР (а.с.8);

долученими до матеріалів справи відеозаписами на носії інформації (компакт-диску), які узгоджується з викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення обставинами та з іншими матеріалами справи, і в яких зафіксовано, зокрема, обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинку його працівниками поліції, проходження ним на вимогу поліцейського огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та отримання результату огляду 0,89 %, з яким він погодився (а.с.9);

поясненнями ОСОБА_1 даними ним у суді добровільно, за власної згоди, які повністю узгоджуються з викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення обставинами та в яких він визнав вину у вчиненому правопорушенні.

Проаналізувавши вищевказані документи, відеозаписи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості.

Суд критично оцінює аргументи захисника з наступник підстав.

Наявні у матеріалах справи та безпосередньо досліджені судом відеозаписи, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі, а саме: керування ОСОБА_1 06.05.2025 о 21 год 34 хв транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та порядок огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є повними та безперервними. Ця обставина підтверджується самими відеозаписами, які містять часовий хронометраж, що є безперервним. Наявний у відеозаписах розрив часу міститься саме від моменту, коли поліцейський, завершивши процедуру проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та отримавши від водія згоду з результатом огляду, приступив до оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, до моменту вручення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, ОСОБА_1 . Відсутнє відео у цьому проміжку часу не впливає на правильність оцінки судом наявних у матеріалах справи доказів, зокрема самих відеозаписів. Також, з відеозаписів вбачається, що такі були зняті на відеореєстратор службового автомобіля та бодікамери поліцейських, що узгоджується із записами у протоколі про адміністративне правопорушення щодо долучених до нього доказів відеофіксація.

Суд відхиляє аргументи захисника щодо неправильності зазначення у протоколі часу керування та невідповідності часу фактичним обставинам справи, оскільки у протоколі наявний запис про час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, саме 21:34. Відеозапис з бодікамер дійсно починається з часової відмітки 21:35, однак цьому передує відеозапис з відеореєстратора, яким зафіксовано рух транспортного засобу «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та час цього руху, який відповідає позначці 21:34. Невідповідність часу з бодікамер та спецзасобу Драгер не є істотним порушення та не породжує сумніви у достовірності отриманого результату огляду, оскільки наявними у матеріалах справи відеозаписами повністю підтверджується процедура проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецзасобу «Drager Alcotest №6820», отриманий у результаті цього огляду результат та позиція ОСОБА_1 щодо отриманого результату, що повністю відповідає приписам статті 266 КУпАП.

Наявність у водія відповідних ознак алкогольного сп`яніння сприймається уповноваженою особою (поліцейським) суб`єктивно, а перебування водія у стані сп`яніння підтверджується або спростовується оглядом на стан сп`яніння, який проводиться відповідно до встановленого порядку (або на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецзасобу, або у закладі охорони здоров`я). Наявність хоча б однієї з ознак сп`яніння у водія є достатньою підставою для поліцейського вимагати у цього водія проходження відповідного огляду. Доводи захисника про неперебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, так як ОСОБА_1 перебував в абсолютно адекватному стані та будь-які ознаки алкогольного сп`яніння у нього взагалі були відсутні, є виключно суб`єктивним сприйняттям нею обстановки та не може сприйматися судом як фактичні дані або ж обставини, наявність яких породжує об`єктивні сумніви у достовірності викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 КУпАП, яка доведена повністю; особу правопорушника, який є особою з інвалідністю ІІІ групи, вимушено переселеною особою; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови оголошено 28.08.2025 о 14 год 00 хв.

Суддя А.І. Павлів