ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2088/25 Справа № 178/2904/24 Суддя у 1-й інстанції - Берелет В. В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Мариної А.О. на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2025 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

адвоката Мариної А.О.

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 14 листопада 2024 року о 10 годині 55 хвилин на автодорозі М-30, 916 км+817м, Кам`янського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з ознаками алкогольного сп`яніння.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі відносно нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що у справі відсутні докази керування транспортним засобом, а відповідно до матеріалів автомобіль був припаркований та не рухався, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що співробітниками поліції висунуто безпідставну вимогу щодо проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки у останнього ознаки сп`яніння були відсутні і у встановленому законом порядку перевірку на їх наявність поліцейськими не проведено. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні та за призначенням лікаря приймав ряд лікарських препаратів, тому сторона захисту звертає увагу, що загальний стан здоров`я ОСОБА_1 був незадовільний.

Захистом наголошується на тому, що від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 не відмовлявся, а в день події поспішав до військової частини після лікування.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який в день події проходив лікування, що підтверджується долученими захистом копіями медичних довідок, а тому до останнього повинно бути застосовано порядок проходження огляду, як до військовослужбовця з залученням та повідомленням служби ВСП ЗСУ, що як наслідок свідчить про недопустимість отриманих доказів.

Вислухавши захисника, яка підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні з викладених в ній підстав, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані, а висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА№120014, який складений уповноваженою особою, у відповідності до ст. 256 КУпАП, на якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; направленням на огляд до КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня психіатричної допомоги ДОР; рапортом співробітника поліції щодо обставин події 14 листопада 2024 року, а саме: зупинки транспортного засобу, виявлення ознак наркотичного сп`яніння, факту відмови водія від проходження огляду, складання протоколу та відсторонення водія від керування автомобілем; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Так, відеозаписом, який міститься в матеріалах справи зафіксовані події, які мали місце 14 листопада 2025 року, а саме зупинку на блокпосту транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , при спілкуванні з яким у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано проти відповідний огляд згідно вимог Інструкції у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився, після чого стосовно останнього був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисту про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, а тому відносно нього повинен був застосований спеціальний порядок огляду на стан сп`яніння, передбачений приписами ст. 266-1 КУпАП, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 266-1 КУпАП визначено порядок проведення оглядів військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У даному випадку ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції поза межами розташування військової частини та не надав жодних доказів на підтвердження того, що виконував обов`язки військової служби, а тому огляд відносно нього повинен проводитись відповідно до норм ст. 266 КУпАП, як до водія транспортного засобу.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відтак, встановлення наявності ознак сп`яніння відноситься до компетенції поліцейського при спілкування з водієм, який наділяється такими повноваженнями, зокрема і вказаною Інструкцією, а спростувати такі дії водій може у встановленому законом порядку, а саме проходженням огляду на місці зупинки транспортного засобу або проходженням медичного огляду, тому ставити під сумнів правильність підозри працівника поліції щодо наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, які об`єктивно підтверджується відеозаписом, немає підстав.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами пункту 12 Розділу ІІ, пунктів 7, 8 Розділу ІІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, будь-яких порушень вимог ст. 266 КУпАП, які були б підставою для скасування оскарженого судового рішення чи визнання протоколу недопустимим доказом не встановлено.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Крім того, на 53 хвилині відеозапису зафіксовано процедуру ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, та правами та обов`язками особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при цьому протокол підписаний ОСОБА_1 власноручно, будь-яких заперечень чи зауважень останній не мав, на проходженні огляду не наполягав та погодився з пунктом 2.5 ПДР, який був інкримінований останньому за фактом його відмови.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Мариної А.О., - залишити без задоволення.

Постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Корчиста