КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю захисника Халупко С.В., розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 року о 00 год. 25 хв. по проспекту Соборності, 30 у м. Києві керував автомобілем «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд навизначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер». Результат тесту 1,56% проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року, ОСОБА_1 подав аналогічні за змістом апеляційні скарги, в яких просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт обґрунтовує доводи апеляційних скарг тим, що працівники поліції безпідставно його зупинили, а відтак у нього не виникало обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння; також судом не врахована можлива похибка в роботі технічного приладу «Драгер», що призвело до необґрунтованого висновку про його винуватість у порушенні п. 2.9А ПДР України.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , повідомлений належним чином, не з`явився; захисник подав заяву про проведення судового засідання у відсутність ОСОБА_1 , вказавши що така позиція узгоджена із ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Халупко С.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, у тому числі відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.9А ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД за № 961821 від 01.12.2024 року, ОСОБА_1 року о 00 год. 25 хв. по проспекту Соборності, 30 у м. Києві керував автомобілем «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер». Результат тесту 1,56% проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

Всупереч доводів апеляційної скарги захисника, обставини, викладені у протоколі, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі і даними відеозапису, з якого вбачається, що під час комендантської години зупинено транспортний засіб «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ; працівники поліції роз`яснили процесуальні права, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснили про наслідки відмови від проходження такого огляду; ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду на місці за допомогою технічного приладу «Драгер». Результат тесту 1,56%.

Доводи апеляційної скарги у тій частині, що технічний прилад «Драгер» мав похибки,у зв`язку із чим показав некоректний результат, суд оцінює критично як надумані, оскільки, як убачається із наявних в матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 не висловлював незгоди із результатом огляду на місці.

Досліджені апеляційним судом докази є належними доказами у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду О. М. Сітайло

Справа № 33/824/2853/2025 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Вовк О.І.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.