ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 Справа №607/4179/22 Провадження №3-в/607/48/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши подання в.о. начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області Семотюк В.І. про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2022 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2025 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло подання Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 , якого постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2022 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

У судовому засіданні представник Тернопільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області подання підтримала та просила задовільнити.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду подання.

Суд, проаналізувавши матеріали особової справи та подання органу пробації, приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Орган пробації здійснює виконання постанов судів, за якими на осіб накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт, у відповідності до Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 19 березня 2013 року №474/5 (далі Порядку).

Виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. (п.11.1 Порядку).

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт вважається прийнятою до виконання уповноваженим органом з питань пробації, а порушник взятим на облік з дня реєстрації постанови суду у журналі обліку порушників, на яких накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт . Протягом десяти робочих днів з дня отримання постанови суду порушник повинен приступити до відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, крім випадків, коли цьому перешкоджають поважні причини (хвороба, відрядження, неотримання виклику тощо). (п. 13.3 Порядку).

Після отримання постанови суду порушнику надсилається виклик до уповноваженого органу з питань пробації (додаток 6). Неповнолітня особа викликається з батьками або особою, яка їх заміняє. З порушником проводиться бесіда, під час якої роз`яснюються порядок та умови виконання стягнення, а також наслідки ухилення особи від виконання суспільно корисних робіт. (п.13.9 Порядку)

Якщо у призначений день порушник не з`явився за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, на наступний день уповноважений орган з питань пробації надсилає повторний виклик. Якщо порушник не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації після двох викликів, уповноважений орган з питань пробації надсилає запит до відповідного органу реєстрації, органу державної виконавчої служби, органу поліції з метою з`ясування факту проживання (перебування) порушника за вказаним у постанові суду місцем проживання. (п.13.10 Порядку)

Якщо після перевірки за місцем проживання порушника встановлено, що він за цим місцем не проживає, місцеперебування його невідоме або наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови. (п.13.13 Порядку)

З матеріалів особової справи ОСОБА_1 вбачається, що 26 травня 2022 року до Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області надійшла на виконання постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2022 року стосовно ОСОБА_1 для виконання адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. Порушнику на адресу проживання неодноразово надсилались виклики до Тернопільського РВ, проте ОСОБА_1 не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації.

11 липня 2022 року було направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо з`ясування інформації про факт призову ОСОБА_1 на військову службу. 08.08.2022 року надійшла відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що ОСОБА_1 призваний на військову службу 27.04.2022 року, а також додано витяг з наказу №98 від 27.04.2022 року про зарахування в команду військової частини НОМЕР_1 .

11 жовтня 2022 року надійшло повідомлення від командира ВЧ НОМЕР_1 , що ОСОБА_1 був виключений із списків ВЧ НОМЕР_1 та направлений для проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_2 . 21 грудня 2022 року було направлено запит до ВЧ НОМЕР_2 щодо отримання інформації про продовження проходження військової служби порушником. 18 січня 2024 року надійшла відповідь ВЧ НОМЕР_2 з якої встановлено, що ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину. Надалі порушнику направлялися виклики до ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте встановити його місце знаходження не вдалося.

17 липня 2025 року на адресу Тернопільського районного відділу пробації надійшло повідомлення, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №117 від 29.04.2025 року солдат ОСОБА_1 повернувся після самовільного залишення частини та вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 .

Враховуюче викладене, 23 липня 2025 року в.о. начальник відділу Семотюк В. звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Судом враховано, що положення КУпАП не містять поняття «строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення», тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Натомість, дані строки передбачені в КК України, а саме, стаття 80 регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе в справі про адміністративне правопорушення аналогії закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Так, згідно п.1 ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт згідно норм КУпАП не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано - 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Отже, строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт не повинен перевищувати двох років.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Так само, стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

У матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення, тому що йому не було вручено повідомлення про виклик до відділу пробації та наявна інформація, що він перебував на військовій службі одразу після постановлення рішення та перебуває на даний час, тому немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Так само відсутні відомості про притягнення ОСОБА_1 , після постановлення рішення 21.04.2022 року, до кримінальної чи адміністративної відповідальності.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Зважаючи на те, що з моменту набрання законної сили постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло більше двох років, а тому на час розгляду подання закінчились строки давності її виконання, факт ухилення від відбування стягнення судом не встановлений, суд вважає, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт за закінченням строків давності виконання постанови про накладення стягнення, визначені п.1 ч.1 ст. 80 КК України, а тому подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303, 304 КУпАП, ст.80 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання в.о. начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області Семотюк В.І. про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, призначеного постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2022 року за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, визначених п.1 ч.1 ст. 80 КК України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна