Справа № 214/3721/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від ВП №4 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянство України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-8 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

19.04.2025 о 08-00 год. ОСОБА_2 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_3 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода її психологічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_2 порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07.12.2017.

Крім того, 22.04.2025 о 14-30 год. ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_3 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода її психологічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_2 порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07.12.2017.

Також, 26.04.2025 о 13-00 год. ОСОБА_2 , протягом строку дії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА 571610 від 22.04.2025, який діє терміном на 10 діб, що винесено стосовно нього, перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де контактував з потерпілою ОСОБА_3 , чим порушив заходи застосовані до нього, а саме п. 3 вказаного припису. Своїми діями ОСОБА_2 порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07.12.2017.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово у встановленому законом порядку належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19 червня 2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності задля ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів, оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, яка підтверджується наступними доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення серій: ВАД №443547 від 22.04.2025; ВАД №443546 від 22.04.2025; ВАД №443572 від 26.04.2025, зі змісту яких слідує, що 19.04.2025 о 08-00 год. ОСОБА_2 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_3 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода її психологічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_2 порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07.12.2017. Крім того, 22.04.2025 о 14-30 год. ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_3 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода її психологічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_2 порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07.12.2017. Також, 26.04.2025 о 13-00 год. ОСОБА_2 , протягом строку дії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА 571610 від 22.04.2025, який діє терміном на 10 діб, що винесено стосовно нього, перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де контактував з потерпілою ОСОБА_3 , чим порушив заходи застосовані до нього, а саме п. 3 вказаного припису. Своїми діями ОСОБА_2 порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07.12.2017;

- рапортами працівника поліції від 22.04.2025 та 26.04.2025, зміст яких узгоджується з протоколами про адміністративні правопорушення серій: ВАД №443547 від 22.04.2025; ВАД №443546 від 22.04.2025; ВАД №443572 від 26.04.2025;

- протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення або іншу дію від 22.04.2025, зміст яких узгоджується з протоколами про адміністративні правопорушення серій: ВАД №443547 від 22.04.2025; ВАД №443546 від 22.04.2025;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 від 22.04.2025 та ОСОБА_2 від 22.04.2025;

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА 571610 від 22.04.2025.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон), домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.16 ч.1 ст.1 Закону, терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Як слідує з положень ч.1 ст.25 Закону, терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що суб`єктом складу правопорушення за ст.173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сім`ї потерпілого. Об`єктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного).

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є сином та матір`ю, тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, а відтак ОСОБА_2 є суб`єктом інкримінованих адміністративних правопорушень, які ставляться йому в провину.

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідивши письмові матеріали, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-8 КУпАП, за ознаками: вчинення домашнього насильства та невиконання термінового заборонного припису.

Вказані докази зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності, підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 вказаних адміністративних правопорушень та його вину, тому суд бере їх за основу при постановленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Як слідує з положень вказаної норми, накладання адміністративного стягнення при вчиненні кількох адміністративних правопорушень проводиться при наявності наступних умов: вчинення особою двох і більше адміністративних правопорушень; кожне правопорушення кваліфікується за окремою статтею Особливої частини КУпАП, що має самостійну санкцію; з кожного правопорушення не минули строки давності притягнення до адміністративної відповідальності; ні за одне з них на особу не накладалось стягнення.

Враховуючи, що правопорушення, вчинені однією особою ОСОБА_2 , два з яких є ідентичними та третє аналогічним правопорушеннями, строки давності притягнення адміністративної відповідальності за них не минули, суд вважає можливим накласти адміністративне стягнення із застосуванням ст.36 КУпАП.

Обираючи вид і міру стягнення суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_2 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про зневажливе ставлення до встановленого суспільного порядку, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-35, 36, 40-1, ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-8 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

- за ч.2 ст.173-8 КУпАП у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

У відповідності до ст.36 КУпАП, накласти на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови, до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко