Справа № 309/2858/25
Провадження № 3/309/936/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Орос Я.В., розглянувши об`єднані матеріали, які надійшли з Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст..122-4КУпАП та ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №407369 від 30 липня 2025 року, водій ОСОБА_1 в м.Хуст по вул..Львівська30.07.2025 року о 16 год. 10 хв. керуючи автомобілем Ауді д.н.з. НОМЕР_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, після чого залишив місце ДТП, чим порушив п.2.10.а ПДР України.

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ст.122-4 КУпАП.

Також згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №407358 від 30липня 2025 року, водій ОСОБА_1 в м.Хуст по вул..Львівська 30.07.2025 року о 16 год. 10 хв. керуючи автомобілем Ауді д.н.з. НОМЕР_1 перед початком руху з прилеглої території подвір`я на головну дорогу не переконався що це буде безпечно та скоїв зіткнення з велосипедистом ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.2ПДР та вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Хустського районного суду від 21.08.2025 року справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

15.08.2025 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подав клопотання про долучення до матеріалів справи письмові пояснення, розписку потерпілого ОСОБА_2 , фотокопії та флеш карту з відеоматеріалами. Згідно наданих пояснень вбачається наступне.

ОСОБА_1 зазначає, що 30.07.2025 року близько 16-ї години виїжджав на автомобілі audi АО19561Н з прилеглої території за адресою: вулиця Львівська 195. Під час виїзду, переконавшись у відсутності пішоходів на тротуарі, виїхав передніми колесами на проїжджу частину, так як зліва від нього був припаркований автомобіль на тротуарі та обмежував оглядовість. Керуючись правилами дорожнього руху, взявши до уваги відсутність будь-якої розмітки (фото 1,2,3,4, які є на цифровому носії та на папері) повернув голову вліво, щоб бачити автомобілі яким мав надавати перевагу у русі. Коли останній автомобіль проїхав повз ОСОБА_1 почав рух у праву сторону, не очікуючи зустріти перешкоду з цього боку. В цей момент громадянин ОСОБА_2 , рухався на велосипеді виїхав прямо перед автомобілем і сталося зіткнення. (Відео 1). Вийшовши з автомобіля оцінив незначущість пошкоджень свого автомобіля та відсутність видимих пошкоджень на велосипеді,вважаючи себе постраждалою стороною тому, що громадянин ОСОБА_2 їхав по зустрічній смузі ОСОБА_1 продовжив рух у своїх справах.

Доїхавши до будинку номер 111 по вулиці Львівська побачив знак 4.14"Велосипедна доріжка"(фото 5- на цифровому носії та на папері), припустив що на місці події теж могла би бути велосипедна доріжка це би дало обґрунтування діям велосипедиста. Вирішив повернутися на місце події для з`ясування обставин. ОСОБА_1 був змушений взяти інший транспортний засіб, оскільки у першого перегрівся двигун. Коли повернувся на місце події там уже були представники поліції, які вирішили виписати два протоколи відносно нього. Також ОСОБА_1 зазначає, що громадянин ОСОБА_2 претензій до нього немає та в підтвердження своїх слів додає розписку.

ОСОБА_1 просить суд надати правову оцінку даній ситуації, взяти до уваги отримані докази та скасувати протоколи №407369 та №407358, а також закрити справу №309/2858/25 за відсутності мотиву та складу правопорушення, згідно ст.247 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, підтримав свої пояснення, вину не визнав та просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція статті 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.10 «а» ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пунктом 10.2 ПДР передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП та ст.124 КУпАП стверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №407369 від 30липня 2025 року та ЕПР1 №407358від 30 липня 2025 року;

- схемою місця ДТП від 30.07.2025 року в м.Хуст по вул..Львівська буд.195;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 30.07.2025 року.

Згідно письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що його велосипед після ДТП залишився з деформованим колесом, що унеможливило його рух. Також, з відеозапису, який надано самим ОСОБА_1 вбачається, що під час зіткнення від автомобіля, яким він керував, внаслідок удару по велосипеду відпав номерний знак. Отже, твердження ОСОБА_1 про те, що транспортні засоби не отримали механічних пошкоджень є спростованим матеріалами справи.

Також, як вбачається з відеозапису від 30.07.2025 року на місці ДТП виникла конфліктна ситуація, а саме потерпілий викрикував претензії до ОСОБА_1 , однак останній на них не відреагував, а натомість всупереч правилам залишив місце ДТП.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що залишення місця дорожньо-транспортної пригоди є самостійним адміністративним правопорушенням, передбаченим статтею 122-4 КУпАП. Його об`єктивна сторона полягає у невиконанні водієм обов`язку залишатися на місці пригоди до прибуття поліції та виконання передбачених законом дій. Суд підкреслив, що: дії водія, який залишає місце ДТП, свідчать про намагання уникнути відповідальності або приховати обставини пригоди; залишення місця ДТП є порушенням незалежно від того, чи визнано особу винною у спричиненні самої ДТП (постанова ВС від 21.02.2019 у справі № 127/16624/17, постанова від 26.05.2020 у справі № 686/12724/19); учасник пригоди зобов`язаний діяти відповідно до пункту 2.10 Правил дорожнього руху: негайно зупинити транспортний засіб, залишатися на місці, увімкнути аварійну сигналізацію, встановити знак аварійної зупинки, не переміщати транспорт чи предмети, що мають значення для розслідування. Таким чином, Верховний Суд наголошує: сам факт залишення місця ДТП є завершеним складом правопорушення, і посилання особи на відсутність вини у спричиненні пригоди не звільняє її від обов`язку залишатися на місці події.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суддя доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 та 124 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву».

При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Отже, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та ст. 122-4 КУпАП, а саме - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Статтею 33 КУпАП України передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи стягнення для ОСОБА_1 враховую відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин.

Згідно ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За наведених обставин суддя вважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу.

Таке покарання, в даному випадку, буде достатнім для виховання вказаної особи, та запобігання вчинення нових правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 36,124, 130, 283-285, 287, 291, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4та 124 КУпАП України та накласти на нього стягнення :

- за ст.122-4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. в дохід держави.

- за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

На підставі ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст. 122-4КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 6800 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.