Справа № 629/4658/25
Номер провадження 3/629/1006/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2025 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Каращук Т.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, посвідчення водія НОМЕР_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшов протокол, в якому вказано, що 29.06.2025 року о 03:21:00 в м.Лозова по бульвару Шевченка водій керував автомобілем Nissan Roque, д.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан сп?яніння проводиться зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатору Drager Alcotest 6810 під Відеозапис. Відповідно до тесту 1278, проведеного 29.06.2025 року о 03:28 газоаналізатором Drager Alcotest 6810, водій дійсно керував автомобілем в стані алкогольного сп?яніння. Результат огляду позитивний, 1.04. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.9а ПДР -керування ТЗ особами в стані алкогольного сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

20.08.2025 року адвокатом Гуляєвої Н.О. було подано письмові заперечення, в яких вона вказала, що її клієнт заперечує свою вину та обставини, викладені в протоколі, оскільки 29.06.2025 року вона не виконувала функції водія, про що свідчить відсутність зафіксованого факту керування нею автомобілем, перебування її за кермом, а також моменту зупинки транспортного засобу. Так, адвокат зазначила, що протокол складено незаконно та безпідставно, оскільки працівники поліції на відеозаписі при зверненні до ОСОБА_1 не представились їй. Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що у відповідності до вимог КУпАП та ПДР на час події, 29.06.2025 року о 03:21 год. ОСОБА_1 була суб`єктом правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та порушила п.2.9а ПДР України. Адвокат вказала, що відсутність факту керування виключає подію та склад правопорушення, факт перебування ОСОБА_1 в автомобілі або біля нього не свідчить про те, що вона була водієм. Також, вказала, що у її клієнта не з`ясували її ставлення до результату технічного приладу Alcotest Drager і не повідомили, що у разі незгоди з результатом вона має право пройти повторне медичне освідування в найближчому закладі охорони здоровя. Наявність підпису ОСОБА_1 в акті огляду жодним чином не підтверджує факт погодження з результатами, з огляду на те, що вказаний акт надався їй під підпис у нічний час разом з рештою документів, за обставин коли вона не могла ознайомитись зі змістом документів, які підписує. Адвокат додала, що зазначені дії співробітників поліції не відповідають такій складовій принципу правової визначеності як передбачуваність застосування правових норм. Дотримання даного принципу є необхідним для того, щоб виключити будь-які ризики свавілля. Порушення процедури огляду на стан сп?яніння та неповнота такого огляду спричинили складення адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 поза порядком, встановленим законодавством. Крім того, зазначила, що працівниками поліції її клієнта було повідомлено про здійснення відеофіксації лише після проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager. Також, адвокат вказала, що час вчинення адміністративного правопорушення в рапорті працівника поліції зазначено 03:46, а в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №375877 -03:21, хоча ці дані повинні співпадати, оскільки відображають одну і ту ж подію. Крім того, в графі протоколу До протоколу додаються зазначено про долучення акта огляду на стан

спяніння та направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, однак відсутні відомості про долучення диску з відеофіксацією та результатів тестування приладом Drager. Адвокат посилалася і на те, що в корінці тестування на алкоголь приладом Drager Alcotest 6810 у графі дата народження вказано ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також в корінці не вказано до якого саме протоколу він надається. В протоколі також зазначено про те, що транспортний засіб належить ОСОБА_1 , однак жодних доказів цього не надано. Адвокат наголосила на тому, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути імперативним фактом доведеності вини особи, оскільки не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом. Зважаючи на вище викладене, адвокат просила закрити провадження у справі за відсутності складу і події правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 та її адвокат не зявилися.

Інспектор у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як вбачається з положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Так, переглянувши відеозаписи на диску, суддя встановив відсутність факту керування ОСОБА_1 автомобілем та моменту зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п. 5 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису» затверджену наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 р. включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак, відеозапис працівниками поліції розпочато з моменту, коли ОСОБА_1 стоїть біля автомобіля, тобто саме цей момент є початком виконання службових обов`язків працівниками поліції. Вказане унеможливлює встановлення факту здійснення функцій водія ОСОБА_1 , а сама наявність посвідчення водія ще не свідчить про факт керування.

Крім того, в протоколі вказано, що транспортний засіб NISSAN ROGUE, НОМЕР_3 ,

належить ОСОБА_1 , однак на підтвердження цього працівниками поліції доказів не долучено.

Щодо посилань адвоката на те, що ОСОБА_1 було повідомлено про здійснення відеофіксації після проведення огляду на стан сп`яніння, слід вказати наступне.

Відповідно до постанови ККС ВС від 8 травня 2025 року у справі № 207/722/23, працівник поліції під час виконання службових обов`язків може здійснювати відеозапис особи за допомогою бодикамери без попередження її про це, і такий відеозапис є допустимим доказом.

Тобто повідомлення працівником поліції особі про здійснення відеофіксації не є обов`язковим.

Також, частиною 3 ст.18 ЗУ Про національну поліцію, звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Однак, як вбачається з відеозапису, працівники поліції не виконали вимогу вищевказаного положення статті.

Частиною 1 ст.266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, з матеріалів справи вбачається відсутність доказів відсторонення особи від керування транспортним засобом, що також викликає сумніви в керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом.

Суддя також враховує те, що ОСОБА_1 на відеозаписі підтверджуються деякі факти та обставини, однак без наявності інших належних та допустимих доказів, вказане не може бути доказом вини особи.

Позиція, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення, узгоджується з позицією, викладеною в постанові КАС/ВС від 08.07.2020 року у справі № 177/525/17.

Крім того, слід вказати, що згідно положень розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Однак, всупереч вище вказаній Інструкції, в протоколі в графі «До протоколу додається» вказано тільки: акт огляду на стан сп`яніння, направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, а про долучення до протоколу результатів газоаналізатора Drager, свідоцтва про повірку газоаналізатора, рапорту, довідок та диску з відеозаписами не зазначено.

Також, суддя бере до уваги викладене те, що рапорт містить розбіжності в часі з протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом, оскільки в протоколі вказано, що ОСОБА_1 о 03:21 год. керувала транспортним засобом в стані сп`яніння та відеозапис розпочинається також о 03:21 год., а згідно рапорту було виявлено працівниками поліції ОСОБА_1 на автомобілі в стані алкогольного спяніння о 03:42 год.

Крім того, в корінці з результатами проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager, номер тесту 1278, на яке інспектор посилається в графі протоколу №7 Місце скоєння та суть адміністративного правопорушення, опис установлених даних, не вказано до якого саме протоколу він додається. Також, в корінці зазначена дата народження особи, стосовно якої здійснювався огляд, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що суперечить даним ОСОБА_1 в протоколі та долученій довідці стосовно посвідчення водія.

Пунктом 2 Розділом І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної

поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В ст.266 КУпАП вказано, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, п. 6-7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В постанові ВП ВС від 30.06.2022 року (справа № 9901/159/19) також вказано, що у випадку, якщо водій погодився на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та згоден з його результатами, необхідність проведення відповідного огляду в закладах охорони здоров`я відсутня. Натомість за наявності в поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та у випадку незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд водія повинен бути проведений у закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту виявлення поліцейським відповідних ознак.

Так, як вбачається з відеозапису огляд здійснювався на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager, однак після проходження огляду працівники поліції не повідомляли особу про те, що у разі незгоди з результатом огляду, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, та не питали, чи особа згодна з результатом.

Відсутність в матеріалах справи доказів згоди водія з результатами огляду, дослідивши відеозаписи, ставить під сумнів дотримання працівниками поліції положень статті 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що може бути підставою для визнання огляду недійсним на підставі ч.5 ст.266 КУпАП.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на ії користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатно вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

В постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

У рішенні у справі«Карелін проти росії»(«Karelin v. russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням викладеного адвокатом, зважаючи на неможливість встановлення обставин даного правопорушення, а також з урахуванням не надання належних та допустимих доказів працівниками поліції на підтвердження викладеного у протоколі, суддя вважає, що в даній справі відсутня подія та склад адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що матеріали справи містять відомості, які викликають сумніви, та унеможливлюють встановлення достовірності фактичних обставин справи, зважаючи на неявку інспектора у судове засідання, суддя вважає за необхідне закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130 ч.1, 247, 283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП- закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана скарга в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.О.Каращук