Справа № 346/1465/25
Провадження № 33/4808/600/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Махно Н. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за

розглянувши апеляційну скаргу особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 22 березня 2025 року о 00:08 годині в с. Молодятин, по вул. С. Стрільців, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкофор 507», результат: 1,10 проміле, тест-105, чим порушив п. 2.9. а Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що з рішенням суду не погоджується, оскільки суд належним чином не дослідив викладені доводи, не встановив всі обставини справи та дійшов необґрунтованих висновків.

Зазначає, що відеозаписи, які долучені до матеріалів справи не є безперервними, що вказує на їх недопустимість як доказу. Також матеріали справи не містять письмового доручення уповноваженої особи про долучення відеозаписів, як того вимагає Інструкція.

Звертає увагу, що в роздруківці вказано час проходження огляду, який відрізняється від фактичного часу зафіксованого відеозаписами, що дає підстави вважати огляд на стан сп`яніння не дійсним.

Наголошує, що судом не було здійснене повне, всебічне та об`єктивне дослідження матеріалів справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його адвокат Костромін Н.Р. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, неодноразово належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавали, не поступало і заяв зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 та його адвоката Костроміна Н.Р.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2024 року серії ЕПР1 № 278105 (а.с. 1) 22 березня 2025 року о 00:08 годині в с. Молодятин, по вул. С. Стрільців, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкофор 507», результат: 1,10 ‰ проміле, тест-105. Цим порушив вимоги п. 2.9. а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Генкулом В.І. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та відмовився від дачі пояснень.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 6), щодо ОСОБА_1 засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Алкофор 507» - 1,10 ‰ проміле, який значно перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле).

Твердження апелянта про те, що в роздруківці вказано час проходження огляду, який відрізняється від фактичного часу зафіксованого відеозаписами, що дає підстави вважати огляд на стан сп`яніння не дійсним не є слушним, оскільки вказані факти не впливають на доведеність вини, не порушують права на захист та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки змістом обвинувачення є порушення п. 2.9 а ПДР України щодо заборони керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того суддя при прийнятті рішення бере до уваги всі наявні в матеріалах справ докази та досліджує їх в своїй сукупності, тому розбіжності в зазначеному часі не дають підстав вважати огляд недійсним, оскільки сукупність відомостей, які зазначені в інших процесуальних документах, доводять що ОСОБА_1 є водієм та керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Алкофор 507», з результатом 1,10 ‰ проміле, з результатом огляду ОСОБА_1 погодився та підписав акт.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР (а.с. 5), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки такий огляд було проведено на місці зупинки, з яким він погодився.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с.11), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух працівників поліції на службовому автомобілі та подальшу зупинку транспортного засобу марки ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_1 у зв`язку з порушенням комендантської години. Після зупинки працівники поліції перевірили документи у водія ОСОБА_1 та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння у нього. На таку пропозицію водій ОСОБА_1 погодився. Далі зафіксовано процедуру огляду ОСОБА_1 який не продував необхідної кількості повітря. Працівники поліції повідомили що такі дію будуть розцінені як відмова від огляду. ОСОБА_1 все ж пройшов огляд на стан сп`яніння за результатом якої встановлено його перебування у стані сп`яніння. З результатом 1,10 ‰ проміле ОСОБА_1 не погодився. Йому було запропоновано пройти повторний огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 погодився з цим. Але в подальшому вказав, що не бажає їхати в медичний заклад і погоджується з результатом огляду проведеним на місці. Далі працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також зафіксовано складання процесуальних документів, оголошення змісту складених документів ОСОБА_1 , який підписав документи та отримав копії.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що відеозаписи, які долучені до матеріалів справи не є безперервними, що вказує на їх недопустимість як доказу та не містять письмового доручення уповноваженої особи про долучення відеозаписів, як того вимагає Інструкція не є слушним, оскільки досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами якого ОСОБА_1 не погодився. Йому було запропоновано пройти повторний огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 погодився з цим. Але в подальшому вказав, що не бажає їхати в медичний заклад і погоджується з результатом огляду проведеним на місці.

Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Отже за результатами апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2025 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло