Справа № 204/6359/25
Провадження № 3-зв/204/2/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Некрасов О.О., за участю секретаря судового засідання Савченко С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чечелівського районного суду міста Дніпра Безрук Т.В. у справі за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення постанови суду у справі № 204/6359/25 від 22 липня 2025 року,

за участю: заявника ОСОБА_1 , особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні під час розгляду заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови суду у справі № 204/6359/25 від 22 липня 2025 року, заявником ОСОБА_1 було заявлено заяву про відвід судді Чечелівського районного суду міста Дніпра Безрук Т.В.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав подану заяву, просив її задовольнити. Суду пояснив, що він вважає, що суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Безрук Т.В. є упередженою та грубо порушує його права на справедливий суд та доступ до правосуддя. Ця справа, яка була у провадженні судді Безрук Т.В. про адміністративне правопорушення за ознаками корупції, яка прямо стосується його, оскільки йдеться про незаконний збір та поширення його персональних даних працівником Луганського Головного управління НПУ ОСОБА_2 . Це є втручанням у його приватне життя, яке є захищеним Конституцією України та Законом України «Про захист персональних даних». Він є особою чиї права було порушено, але суд під головуванням судді Безрук Т.В. не визнав його потерпілим і фактично позбавив його процесуального статусу, допитавши його лише як свідка. Суд своєю постановою фактично ігнорує його право на участь у процесі та захист власних інтересів, хоча через електронний суд йому були надані всі матеріали по даній справі, що в свою чергу підтверджує його зацікавленість. Це непослідовність та подвійні стандарти з боку судді Безрук Т.В. Більше того, суд не врахував, що вказане адміністративне правопорушення є корупційним, вчиненим під час дії воєнного стану і це є обтяжуючою обставиною, яка надає справі суспільного резонансу. Замовчування цих фактів виглядає, як свідоме небажання суду встановлювати винуватість особи. Крім цього, складається впевненість у тому, що в Дніпропетровській області є нормальним фактом збирання конфеденційної інформації, її розповсюдження із передачею на тимчасово окуповану територію, адже суддею не було надано належної оцінки діям ОСОБА_2 у своїй постанові, що є грубим порушенням судової практики Верховного Суду України. Такі дії судді Безрук Т.В. є підставою сумніватися у її об`єктивності та безсторонності. Вважає, що суддя, яка позбавляє його права бути визнаним потерпілим, тим самим прикриває правопорушення, вчинене ОСОБА_2 , що має корупційний характер. Це створює сумнів не тільки у неупередженості судді, а й підозру у можливій зацікавленості судді Безрук Т.В. у результаті справи. Неможливо довіряти судді, яка перебиває у судовому засіданні. Суддя Безрук Т.В. тричі ігнорувала його прохання на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суддя Безрук Т.В. нав`язувала йому свою думку, а не надавала йому можливості виказати свою думку. Крім цього, його пояснення взагалі не були відображені, натомість були відображені пояснення іншої сторони, а саме ОСОБА_2 і суддею Безрук Т.В. виправдовуються такі дії, а саме щодо збору та розповсюдження такої інформації. Особа, яка не має жодного відношення до нього, збирає про нього конференційну інформацію, його персональні дані, пересилає їх стороннім особам, можливо на тимчасово окуповану територію і суд не надає оцінку таким діям, хоча зобов`язаний у своїй постанові надати оцінку. Така поведінка судді Безрук Т.В. є ганебною. Просив його заяву задовольнити.

В судовому засіданні особа, яка притягалася до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки вона не є обґрунтованою.

Прокурор Луганської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Неявка учасників процесу не перешкоджає розгляду заяви по відвід судді Безрук Т.В. у справі за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення постанови суду у справі № 204/6359/25 від 22 липня 2025 року.

Суд, ознайомившись із матеріалами заяви, дійшов до наступного висновку.

В провадженні Чечелівського районного суду міста Дніпра перебувають матеріали заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови суду у справі № 204/6359/25 від 22 липня 2025 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі додержання законності.

Нормами чинного КУпАП не визначений порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді.

У пункті 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, а тому діє аналогія закону та в даному випадку слід керуватися нормами КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

За роз`ясненнями, викладеними в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п. 81 рішення ЄСПЛ «Салов проти України», «неупередженість» у сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Окремо від поведінки судді слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли б викликати сумніви щодо її безсторонності. Висновок щодо упередженості судді не визначається тільки позицією заінтересованої особи, хоча її думка є вагомою. Вирішальне чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Gazeta Ukraina-Tsentr v. Ukraine, 15 липня 2010 року, № 16695/04, §§ 29, 31, Wettstein v. Switzerland, 21 грудня 2000 року, № 33958/96, § 44, Pabla Ky v. Finland, 22 червня 2004 року, № 47221/99, § 30, Micallef v. Malta, 15 жовтня 2009 року, № 17056/06, § 96).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Як було встановлено в судовому засіданні, підставою для відводу судді Безрук Т.В. є фактично незгода заявника ОСОБА_1 із прийнятим рішенням суддею у справі про адміністративне правопорушення № 204/6359/25 у відношенні ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАП, допитом заявника у справі в якості свідка, а не потерпілого, неврахування умов воєнного стану, що свідчить про зацікавленість судді.

Виходячи з того, що незалежність суддів є основною передумовою їх об`єктивності та неупередженості, суддя при здійсненні правосуддя підкоряється лише закону і нікому не підзвітний. Суддям забезпечується свобода неупередженого вирішення судових справ відповідно до їх внутрішнього переконання, що ґрунтується на вимогах закону. Рішення в судовій справі має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, під час якого не може надаватися перевага правовій позиції будь-якого учасника судового процесу, в тому числі прокурорів, захисників, представників юридичних чи фізичних осіб.

При розгляді питання відводу судді, суддя, що розглядає відповідну заяву, не має права надавати оцінку процесуальним рішенням та діям судді як під час розгляду справи та за наслідками такого розгляду інакше, як в межах вимог ст. 75 КПК України.

В свою чергу законність та обґрунтованість рішення судді першої інстанції може бути переглянуто судом апеляційної інстанції.

Заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді Чечелівського районного суду міста Дніпра Безрук Т.В. та унеможливлювали ухвалення нею об`єктивного рішення за наслідком розгляду заяви про роз`яснення постанови суду у справі № 204/6359/25, а доводи викладені у заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

Окремо слід зазначити, що роз`яснення судового рішення це процедура, яка дозволяє суду, що ухвалив рішення, усунути його неясність або суперечність, не змінюючи при цьому самого рішення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Таким чином, питання роз`яснення рішення належить до компетенції саме того судді, який постановив таке рішення. При цьому, роз`яснення рішення за заявою особи, яка приймала участь у судовому засіданні, суддею, який постановив таке рішення, не впливає на таке рішення по справі, оскільки не може змінювати його зміст.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Безрук Т.В. у справі за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення постанови суду у справі № 204/6359/25 від 22 липня 2025 року, необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чечелівського районного суду міста Дніпра Безрук Т.В. у справі за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення постанови суду у справі № 204/6359/25 від 22 липня 2025 року, - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Некрасов