Єдиний унікальний номер 305/2770/25
Номер провадження 3/305/1682/25
ПОСТАНОВА

про закриття справи про адміністративне правопорушення

28.08.2025 м. Рахів

Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ластовичак Віктор Юрійович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До суду 06.08.2024 надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, складені Рахівським РВП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме протокол від 26.07.2025 серії ВАД № 695924 про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 154 КУпАП, з додатками.

Як вбачається із протоколу, 03.07.2025 близько 11 год в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 порушила правила утримання собаки породи вівчарка, яка вирвалась та вкусила малолітню дитину ОСОБА_2 , чим завдала шкоди здоров`ю малолітньої дитини.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяв чи клопотань до суду не подала. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась двічі шляхом надсилання смс-повідомлення про виклик до суду на номер телефону.

Враховуючи, що ч. 2 ст. 268 КУпАП у даному випадку не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а строки розгляду є обмеженими, суддя розглядає справу у відсутності такої особи, оскільки її можливо вирішити за наявними доказами.

Вивчивши матеріали справи та встановивши наведені нижче обставини, суддя приходить до таких висновків.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.ч. 2-3 ст. 7 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення насамперед необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як визначено ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У даному випадку до протоколу про адміністративне правопорушення додано такі докази:

- копію протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.07.2025, у якому заявниця ОСОБА_3 ствердила про те, що 03.07.2025 об 11 год у селі Білин по вулиці Рибник собака, яка належить ОСОБА_4 , вкусила малолітню ОСОБА_2 , чи порушила вимоги статті 154 КУпАП, а саме неналежне утримання собак і котів;

- пояснення ОСОБА_3 , що її дитину вкусила собака, належна ОСОБА_4 , просить вжити заходів;

- пояснення ОСОБА_1 , яка ствердила, що 03.07.2025 близько 8 год поралась по господарству, прийшла донька ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_5 , яка принесла кришки на банки, які була винна, почула її крик та побачила, що собака випадково вирвалась із нашийника, вона відігнала собаку та промила ногу дитині.

Особа ОСОБА_1 стверджена копією паспорта серії НОМЕР_1 , характеризується за місцем проживання позитивно, спільно з нею проживають 5 неповнолітніх дітей.

Відповідальність за ч. 3 ст. 154 КУпАП передбачена за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Сам факт отримання тілесних ушкоджень неповнолітньою ОСОБА_2 не підтверджений належними доказами, у матеріалах відсутній акт судово-медичного дослідження, дані медичної документації тощо.

Крім того, у протоколі не зазначено конкретний вид порушення із числа альтернативних складів адміністративного правопорушення, наведених у статті 154 КУпАП, яку порушила ОСОБА_1 , а лише стверджено про порушення правил утримання собак, в результаті чого вівчарка вирвалась та вкусила дитину.

У матеріалах відсутні відомості на підтвердження того, що собака вівчарка з незазначеними кличкою та індивідуальними ознаками (порода (оскільки вівчарка - це не порода, а група порід), стать, масть, висота в холці тощо) утримувалась у забороненому місці, була незареєстрованою, приведена у громадське місце, вигулювалась без повідків та намордників (у разі внесення, якщо порода є небезпечною) чи в невідведених місцях, а також який причинно-наслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю) особи, стосовно якої складено протокол, і наслідками у виді шкоди здоров`ю людини.

Факт належності собаки ОСОБА_1 нею не оспорюється та суддею не аналізується, хоча відповідні докази на підтвердження цього матеріали не містять.

При цьому суддя бере до уваги, що за практикою Європейського суду з прав людини провадження у справі про адміністративне правопорушення є «кримінальним», а ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

З урахуванням положень частини 1 статті 6 Конвенції, а також з огляду на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти росії» (Malofeyeva v. russia, заява № 36673/04, рішення від 30.05.2013) та «Карелін проти росії» (Karelin v. russia, заява № 926/08 рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як стверджено у Рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, у тому числі і закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У даному випадку, негативна відповідь на питання про винуватість ОСОБА_1 виходить не з позитивно встановленої невинуватості останньої, а з доказового аспекту презумпції невинуватості.

Суд не є стороною обвинувачення, а поліцейські не зібрали та не забезпечили надання до суду відповідних доказів винуватості особи.

Тому суддя приходить до висновку, що до суду не надано належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів учинення особою, стосовно якої складено протокол, адміністративного правопорушення, і відсутні подія і склад правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку її оскарження та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рахівський районний суд.

Суддя Віктор ЛАСТОВИЧАК