Справа № 461/2899/25 Головуючий у 1 інстанції: Павлюк О. В.
Провадження № 33/811/1231/25 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю з участю ОСОБА_1 , захисника адвоката Снігур Г.М. та представника Львівської митниці Державної митної служби України Зирянова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Снігур Галини Михайлівни на постанову судді Галицький районний суд м. Львова від 13 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та накладено на неї стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «NISSAN PATHFINDER», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Польща.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 05.03.2022 о 21 год. 31 хв. гр. України ОСОБА_1 ввезла на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці транспортний засіб марки «NISSAN PATHFINDER», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Польща, в митному режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» під зобов`язання про зворотнє вивезення №UA209030/2022/3855 від 05.03.2022, згідно якого зобов`язувалась вивезти зазначений транспортний засіб у термін до 04.05.2022.

Згідно з перевіркою інформації в АСМО Центр ЄАІС2 встановлено, що зазначений транспортний засіб марки «NISSAN PATHFINDER», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Польща, з митної території України станом на 23.03.2025 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Листом Львівської митниці від 18.02.2025 № 7.4-4/28-13-04/10/4345 гр. України ОСОБА_1 , запрошувалась в пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці для надання пояснень, щодо перевищення встановленого строку тимчасового ввезення автомобіля «NISSAN PATHFINDER», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Польща та участі у складенні протоколу про порушення митних правил. Однак гр. України ОСОБА_1 не прибула до 18 год. 00 хв. 19.03.2025 та 18 год. 00 хв. 23.03.2025 .

Згідно з інформацією з ПІК «Боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил» ЄАІС України та модуля «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор» гр. України ОСОБА_1 не притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Враховуючи зміст норм Митного кодексу України зі змінами внесеними Законами України від 08.11.2018 р. №2612-ІІІ , №2725-ІІІ від 16.05.2019 року, таким чином встановлено, що гр. України ОСОБА_1 , перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки «NISSAN PATHFINDER», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Польща більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ст.481 ч.6 МК України.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Снігур Г.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду скасувати.

Закрити провадження в справі за відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

Стягнути витрати на правову допомогу з Львівської митниці Держмитслужби в розмірі 20 000.00 грн.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 участі у розгляді справи в суді першої інстанції не приймала, копію постанови не отримала, а про її наявність дізналась лише 30.07.2025 року після ознайомлення з матеріалами справи.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що висновок суду помилковий та необґрунтований, а постанова необ`єктивна, невмотивована та безпідставна.

Звертає увагу на те, що Галицький районний суд м. Львова вже приймав щодо цієї події рішення у справі №461/277/24 від 30.01.2024 та виснував, цитата: «транспортний засіб «NISSAN PATHFINDER», р.н. НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_1 до спливу річного строку тимчасового ввезення був добровільно переданий ОСОБА_1 у власність держави та прийнятий у порядку та спосіб, який встановлений законом, відповідною військовою частиною, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.»

Крім цього звертає увагу на те, що в справі №461/277/24 брав участь представник митниці Лубоцький Б.І., який не заперечував про закриття провадження у цій справі, оскільки даний автомобіль переданий Збройним силам України.

Вказує, що у справі №461/2899/25 той же представник митниці Лубоцький Б.І. займає діаметрально протилежну позицію щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 і таким чином хоче добитися повторного перегляду рішення суду від 30.01.2024 в справі №461/277/24, зо суперечить принципу «non bis in idem», який закріплений у ст. 61 Конституції України.

Зазначає, що у постанові від 13.05.2025 суд першої інстанції зазначив, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності було повідомлено про судове засідання, проте документів, які б підтверджували отримання заявником такого повідомлення, немає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника адвоката Снігур Г.М., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку представника митниці Зирянова О.Ю., який апеляційну скаргу підтримав частково, та просив відмовити у задоволені апеляційних вимог в частині стягнення витрати на правову допомогу з Львівської митниці Держмитслужби в розмірі 20 000.00 грн., вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Принцип «non bis in idem» у правових позиціях ЄСПЛ становить сукупність матеріально-правових та процесуально-правових положень, які судом не виокремлюються. Коли ЄСПЛ розглядає спірні питання, то надає перевагу процесуальним аспектам.

Матеріально-правова складова правила «non bis in idem» розглядає, 1) що розуміють під правопорушенням, за яке неможливо притягти особу двічі до юридичної відповідальності за одне і те саме правопорушення а також, 2) що саме розуміють під подвійним покаранням.

ЄСПЛ не відокремлює у принципі «non bis in idem» матеріально-правовий та процесуально-правовий компоненти. Між ними є тісний зв`язок, який характеризує, що одночасне кримінальне переслідування особи, навіть в окремих процесах, за одні і ті ж факти не оцінюються Судом як порушення.

У рішенні «Franz Fischer v. Austria» ЄСПЛ встановив, що головна мета ст. 4 Протоколу № 7 полягає в забороні повторного кримінального процесу, який вже був завершений прийняттям остаточного рішення.

У рішенні справи «Gradinger v. Austria№ ЄСПЛ сформулював критерії оцінки двох правопорушень як тотожних. Тотожність стосується не лише назви правопорушень за законом, але, що головніше, змісту та мети правопорушень.

Дія принципу «non bis in idem» поширюються не лише на кримінально-правову сферу.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, нормою прямої дії встановлено заборону на притягнення двічі до одного виду юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Вищевказані вимоги суд першої інстанції не врахував.

Так, відповідно до матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що 23.03.2025 складено протокол про порушення митних правил №0442/UA209000/2025, про те, що 05.03.2022 о 21 год. 31 хв. гр. України ОСОБА_1 ввезла на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці транспортний засіб марки «NISSAN PATHFINDER», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Польща, в митному режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» під зобов`язання про зворотнє вивезення №UA209030/2022/3855 від 05.03.2022, згідно якого зобов`язувалась вивезти зазначений транспортний засіб у термін до 04.05.2022.

Згідно з перевіркою інформації в АСМО Центр ЄАІС2 встановлено, що зазначений транспортний засіб марки «NISSAN PATHFINDER», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Польща, з митної території України станом на 23.03.2025 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Листом Львівської митниці від 18.02.2025 № 7.4-4/28-13-04/10/4345 гр. України ОСОБА_1 , запрошувалась в пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці для надання пояснень, щодо перевищення встановленого строку тимчасового ввезення автомобіля «NISSAN PATHFINDER», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Польща та участі у складенні протоколу про порушення митних правил. Однак гр. України ОСОБА_1 не прибула до 18 год. 00 хв. 19.03.2025 та 18 год. 00 хв. 23.03.2025 .

Згідно з інформацією з ПІК «Боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил» ЄАІС України та модуля «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор» гр. України ОСОБА_1 не притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Враховуючи зміст норм Митного кодексу України зі змінами внесеними Законами України від 08.11.2018 р. №2612-ІІІ , №2725-ІІІ від 16.05.2019 року, таким чином встановлено, що гр. України ОСОБА_1 , перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засібу марки «NISSAN PATHFINDER», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Польща більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ст.481 ч.6 МКУ.

Під час апеляційного перегляду матеріалів провадження встановлено, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 30.01.2024 року у справі №461/277/24 було розглянуто протокол про порушення митних правил №1617/20900/23 та провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП за відсутністю в її діях складу правопорушення.

13 травня 2025 року Галицьким районним судом м. Львова розглянуто протокол про порушення митних правил №0442/UA209000/2025 та визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України за тих самих обставин та піддано адміністративному стягненню у виді конфіскації транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов до висновку, що оскаржуваною постановою від 13.05.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності двічі за одне й те саме адміністративне правопорушення.

Таким чином вказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим було постановлено помилкове рішення, яке належить скасувати, а провадження у справі закрити.

Щодо стягнення витрати на правову допомогу з Львівської митниці Держмитслужби в розмірі 20 000.00 грн., апеляційний суд зазначає наступне.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Чинний КУпАП не містить визначення поняття «витрати на правову допомогу» при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності та не передбачає механізму їх відшкодування.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що дана справа розглядається за нормами МК України та КУпАП, а тому посилання апелянта на застосування аналогії права за положеннями КПК України, ЦПК України та КАС України не ґрунтуються на вимогах закону і є безпідставними.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Снігур Галини Михайлівни строк апеляційного оскарження постанови судді Галицький районний суд м. Львова від 13 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Снігур Галини Михайлівни задовольнити частково.

Постанову судді Галицький районний суд м. Львова від 13 травня 2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк