ЄУН 389/1286/25 Провадження №3/389/462/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Богданова Олена Едуардівна, розглянувши в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області матеріали, які надійшли від Відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП не відомий, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №297897 від 12.04.2025, ОСОБА_1 12.04.2025 о 00.38 годині, по вул.В.Черновола, 3 в м.Знам`янка Кіровоградської області, керував транспортним засобом - Audi Q5, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія відповідно до встановленого законодавством порядку проводився із застосуванням спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер 6820» ARLК-0155, тест №1245, проба позитивна 0,68‰, від керування відсторонений, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

05.05.2025 ОСОБА_1 до суду подане письмове пояснення, в якому просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Клопотання мотивоване тим, що 12.04.2025, він як діючий військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 за наказом командира разом із ОСОБА_2 прибув до м.Знам`янка для зустрічі та супроводу вантажу до м.Кропивницького. Оскільки вони приїхали завчасно, то чекали цієї зустрічі в автомобілі, який був постійно увімкнутий через прохолодну погоду того дня, кілька разів змінювались місцями на сидіннях. Автомобіль стояв на узбіччі з увімкненою аварійною сигналізацією. Потім до них під`їхав автомобіль поліції, підійшли працівники поліції та почали перевіряти документи. В той час ОСОБА_1 був на водійському сидінні, повідомив поліцейським, що він не водій, не власник автомобіля, але вони не звертали на це уваги та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 погодився, оскільки розумів, що відмова від проходження огляду є порушенням вимог п.2.5 ПДР та як наслідок, притягнення до адміністративної відповідальності. Звернув увагу на те, що з дослідженого ним відеозапису вбачається, що поліцейські під`їхали до автомобіля Audi Q5, який знаходився на узбіччі дороги і не рухався. Вважає, що матеріали справи не містять жодного доказу, що він керував вищевказаним автомобілем, тим паче, в стані алкогольного сп`яніння.

У подальшому ОСОБА_1 до суду з`явився, свою вину не визнав у повному обсязі, підтримав свої письмові пояснення та пояснив, що він є військовослужбовцем, за наказом командира разом із ОСОБА_2 приїхав завчасно до м.Знам`янка та вони чекали зустрічі товаришів для супроводу вантажу до м.Кропивницького. ОСОБА_3 автомобіля був увімкнутий через прохолодну погоду, йшов дощ, був увімкнений обігрів автомобіля. На момент під`їзду до них автомобіля поліції, він сидів на водійському місці, оскільки перед цим неодноразово виходили, курили, потім підійшли працівники поліції, запитали чого вони стоять на узбіччі під час комендантської години та почали перевіряти документи, він одразу повідомив поліцейським, що він не водій, але вони проігнорували. Коли запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 погодився, оскільки знав, що за відмову від такого огляду є відповідальність. Зазначив, що напередодні вживав 1л пива, а коли продув Драгер, то фактично погодився з результатом. Права йому працівник поліції не роз`яснив і те, що у разі незгоди із результатом Драгера він може пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, не питав чи згодний з результатом Драгера, а почав оформляти протокол та інші документи, від керування фактично не відсторонили.

За клопотанням ОСОБА_1 в судове засідання викликалися свідок ОСОБА_4 та інспектор ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області Ряднін А.А., які неодноразово були повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з`явилися.

Проте від свідка ОСОБА_4 на електронну пошту суду надійшли письмові пояснення, в яких він вказав, що є військовослужбовцем, перебуває у центрі підготовки, а тому не має можливості прибути в судове засідання та вказав, що під час виконання завдань використовує свій автомобіль Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_2 , і 12.04.2025 він разом з ОСОБА_1 був в м.Знам`янка Кіровоградської області, де чекали на зустріч з побратимом для подальшого супроводу вантажу до м.Кропивницького. Того дня було була прохолодна погода, йшов дощ, в автомобілі, який стояв на узбіччі, вони вмикали двигун для обігріву автомобіля, кілька разів мінялись місцями з ОСОБА_1 . Коли під`їхав автомобіль поліції, ОСОБА_1 сидів на водійському місці, підійшли працівники поліції, запитали чого вони стоять на узбіччі під час комендантської години, почали перевіряти документи, він одразу повідомив поліцейським, що саме він є водієм та власником автомобіля, а ОСОБА_1 не керував автомобілем, але поліцейські не звертати на це уваги.

Слід зауважити, що працівник поліції ОСОБА_5 викликався до суду неодноразово, повідомлений належним чином, однак не зя`вився, причини неможливості прибути до суду не повідомив, тому з огляду на дотримання розумних строків розгляду справи, суддя вважає за необхідне справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП розглядати за його відсутності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №297897 від 12.04.2025; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер 6820», де зазначено результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння - проба позитивна 0,68‰; тест №1245 спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер 6820» з результатом 0,68‰ проміле; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КНП «Знам`янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка», де зазначено, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 ; рапорт інспектора СРПП про те, що був зупинено автомобіль Audi Q5 та встановлено водія ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, з результатом огляду - 0,68‰; письмове клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження по справі, письмове пояснення свідка ОСОБА_4 та відеозаписи, які містяться на цифровому носії DVD-R диск, оцінивши всі докази в їх сукупності, суддя дійшов до такого.

Частина перша ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП є бланкетною, так як лише називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до інших норм Кодексу та підзаконних актів.

Зокрема, пунктом 2.9а Постанови КМУ від 10.10.2001 «Про Правила дорожнього руху» водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, врегульований порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Крім того, відповідно до п.2,7,8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Передумовою проведення огляду є зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, визначені п.3 розділу І Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №297897 від 12.04.2025, ОСОБА_1 у провину ставиться те, що він 12.04.2025 о 00.38 годині, по вул.В.Черновола, 3 в м.Знам`янка Кіровоградської області, керував транспортним засобом - Audi Q5, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія відповідно до встановленого законодавством порядку проводився із застосуванням спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер 6820» ARLК-0155, тест №1245, проба позитивна 0,68‰, від керування відсторонений, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

До цього протоколу працівниками поліції як докази додано матеріали: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер 6820»; тест №1245 спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер 6820» з результатом 0,68‰ проміле; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КНП «Знам`янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка»; рапорт інспектора СРПП та відеозаписи на цифровому носії DVD-R диск, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду.

Слід зазначити, що для наявності складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП повинен бути факт керування транспортним засобом. Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і відмова водія від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом. Факт лише перебування особи у транспортному засобі у стані алкогольного сп`яніння та не керування ним, не утворює склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Із відеозапису нагрудних камер працівників поліції, що був досліджений у судовому засіданні, встановлено, що працівники патрульної поліції 12.04.2025 о 00.38 годині під`їхали та потім підійшли до транспортного засобу Audi Q5, який стояв на узбіччі дороги з увімкненим двигуном, в той час на водійському сидінні перебував саме ОСОБА_1 , спілкувалися з ним, але про що саме йшла мова не можливо встановити через сильний шум дощу. На окремому відео файлі видно, як рухається по автодорозі автомобіль у вечірній час доби, проте не можливо розібрати ані марку автомобіля, ані його державний номерний знак через відсвічування світловідбиваючої фарби на номерному знаку.

Слід зауважити, що на відеозаписі через погану якість запису не всю розмову чутно. Із відривків чутних слів слідує, що поліцейські пропонували йому пройти огляд на місці зупинки та видно як ОСОБА_1 продував алкотестер Драгер. Проте чутно лише поодинокі слова та словосполучення, жодного розбірливого слова ні поліцейського, ні ОСОБА_1 не чутно, у тому числі його пояснень, чи роз`яснювались йому його права тощо, через те, що йшов сильний дощ, чутно лише сильний шум, що позбавляє суд можливості належним чином перевірити всі обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, надані ОСОБА_1 пояснення підтверджуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом - Audi Q5, який взагалі не перебував у русі, а стояв на узбіччі, тобто, самого факту керування ОСОБА_1 зафіксовано не було.

Інших належних та допустимих доказів факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: обов`язкової складової об`єктивної сторони зазначеного правопорушення - керування особою транспортним засобом, до матеріалів справи не долучено. Не здобуто таких доказів й під час судового розгляду.

Враховуючи викладене вище, сукупність зібраних у справі доказів не дозволяє зробити беззаперечний і однозначний висновок про факт керування ОСОБА_1 автомобілем Audi Q5, а отже й наявність складу в його діях правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП взагалі.

Крім того, суд зазначає, що враховуючи вищезазначені обставини під час наданих пояснень ОСОБА_1 , письмові пояснення свідка ОСОБА_4 та досліджені матеріали справи, не можливо підтвердити обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та пересвідчитися у правомірності проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у відповідності до положень ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

З матеріалів адміністративної справи також вбачається, що працівники поліції, склавши відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в порушення вимог ст.ст.265-2, 266 КУпАП, лише усно відсторонили від керування, проте не здійснили тимчасове затримання керованого ним транспортного засобу, фактично не відсторонили його від керування ним, про що свідчить відсутність у матеріалах даної справи жодного документу, який підтверджував відстронення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передання його іншій тверезій особі, яка має право керування та фактично дозволили продовжувати керувати автомобілем, підтвердивши цим необґрунтованість підозр щодо перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння та відсутність підстав для проведення огляду на місці.

Зазначене вище та сам порядок проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, про який вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, у сукупності не дає суду обґрунтованих підстав для визнання недійсним чи дійсним такого огляду взагалі, оскільки на відеозаписах зафіксований факт спілкування поліцейських та ОСОБА_1 проте їх голосів взагалі не чутно через сильний шум дощу.

Водночас сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні ст.251 КУпАП і за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

Так, складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, через положення ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду як доказ вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності у сукупності з іншими доказами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява N36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N926/08, рішення від 20.09.2016), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Це неодноразово визначено правовими позиціями ЄСПЛ, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

ЄСПЛ в своєму рішенні від 10 лютого 1995 року по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» відмітив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» ЄСПЛ визнав, що кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом, також підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суддя, дослідивши дані протоколу та наявні у провадженні матеріали, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, оскільки докази, долучені до матеріалів справи, не можна вважати достатніми та допустимими для того, щоб визнати його винуватим у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених в даному протоколі, тому справу відносно нього належить закрити за відсутностю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130 КУпАП, ст.ст.7, 221, 245, 247, 248, 266, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.Е. Богданова