П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олександр Шовкопляс розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне порушення серії ВАД № 857235 від 01.08.2025, вбачається, що 25.07.2025 близько 16:00 години, громадянин ОСОБА_1 , ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, по догляду за неповнолітнім сином ОСОБА_2 , 04.02.2010 року що передбачено ч.1, ч. 2 ст. 150 СКУ, що призвело до того, що останній перебуваючи в лісопосадці біля с. Пищики та с. Дрозди заблукав, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення визнала та пояснила наступне. Дійсно її син катався із хлопцями по місту, потім поїхали далі та вирішили заїхати до бабулі, але катаючись заїхали до лісосмуги та заблукали. Викликали працівників поліції на допомогу. Пояснила що неодноразово пояснювала синові що далеко від дому іхати не можна. Просила суворо не карати.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за … ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згіднозі ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Диспозицією ч. 3ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених ч. 3 та 4 ст. 173-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1ст. 256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно дост. 252 КУпАПорган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею встановлено, що складений стосовно ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 3 ст. 256 КУпАП. Так, диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП, має бланкетний характер, оскільки відсилає до законів, які регулюють, обов`язки батьків по вихованню та розвитку дитини, а також в протоколі не зазначено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення згідно з диспозицією ч. 3 ст. 184 КУпАП, не викладено даних про те, яке конкретно вчинено правопорушення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Суддя зазначає, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , посадовою особою, яка складала протокол, додано

письмові пояснення ОСОБА_1 , від 01.08.2025; рапорт від 25.07.2025 та рапорт від 25.07.2025.

Сукупність досліджених доказів не дає можливості судді зробити висновок про вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 , будь-якого правопорушення, передбаченого КУпАП, і як наслідок, наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.184 КУпАП в діях його матері ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Аналізуючи фактичні дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що відсутні достатні дані, які б поза розумним сумнівом доводили наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження всправі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За викладених обставин суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 184 ч. 3, 221, 246, ст. 247 п.1, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя,письмові пояснення ОСОБА_1 , від 01.08.2025; рапорт від 25.07.2025 та рапорт від 25.07.2025.

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОлександр ШОВКОПЛЯС