Справа №: 465/5340/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Коліщук З. М., з участю секретаря судового засідання Беднара А.Б., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисників адвокатів Манукян М.А. та Блонського М.А. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 і ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 359898 від 12.06.2025, ОСОБА_1 12.06.2025 о 19:35 у м. Львів, вул. Наукова 55 керував тз Mercedes-Benz E220 CDI д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп?яніння виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідність) від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив П.2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1ст.130 КУпАП.

Крім того, 12.06.2025 о 19:35 у м. Львів, вул. Наукова 55 водій керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, яке не отримував правопорушення вчинене повторно за ч. 2 ст. 126 чим порушив п.2.1.а.ПДР, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав, оскільки за кермом автомобіля не перебував. Пояснив, що йшов по тротуарі, коли до нього підійшли працівники поліції. Автомобілем не керував.

Адвокат Манукян М.А. просила провадження закрити з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення у діяннях ОСОБА_1 , так як з відеозапису видно, ОСОБА_1 ішов по тротуару, коли до нього підійшли працівники поліції і почали звинувачувати, що він їхав за кермом автомобіля, тобто відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 12.06.2025 року дійсно керував вказаним у протоколі транспортним засобом. Тобто, докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. При цьому, додані до протоколу матеріали відеозапису мають фрагментарний характер та не відображають всіх обставин справи.

Адвокат Блонський М.А. у судовому засіданні, просив закрити провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у діяннях ОСОБА_1 . Зазначає, що докази на підтвердження факту керування транспортним засобом у справі відсутні.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що 12.06.2025 весь день перебував за кермом автомобіля, який йому надала мати ОСОБА_1 . Біля 19.30 він приїхав на автомобілі по вул. Науковій недалеко від магазину «Аврора» і пішов по своїх справах. Пізніше йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що його зупинили працівники поліції.

Дослідивши матеріали справи, судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи тривалий розгляд справи та закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були надані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі наведених правових норм, оцінюючи вказані протоколи про адміністративне правопорушення та додані до нього докази щодо відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння та керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії слід керуватися таким.

Пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність наступає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції частини 5 ст. 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті

Частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

У відповідності до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому, ч. 4 цієї статті передбачає, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена:

- Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі по тексту Порядок).

Згідно абз. 17 п. 1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім того, п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 передбачено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як вбачається із відеозапису події, на ньому не зафіксовано факту керування транспортним засобом та зупинки Mercedes-Benz E220 CDI днз НОМЕР_1 . З наданого відеозапису тільки вбачається, що ОСОБА_1 йшов по вулиці і до нього підбігли працівники поліції, які стверджували, що він керував автомобілем. Крім, того з розмови поліцейських вбачається, що останні не впевнені у тому, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом авто. В подальшому працівники поліції разом із ОСОБА_1 стояли біля припаркованих транспортних засобів, та на неодноразові пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 наголошував, що він пішохід і транспортним засобом не керував.

Інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем суду не надано.

Таким чином, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем, а тому суд приходить до висновку, що останній не може вважатися особою, яка керувала ним, адже він не виконував жодних функцій водія на час пропозиції працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Отже, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка не керувала транспортним засобом та керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії яке не отримував, не тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З наведеного в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Шмауцер (Schmautzer)проти Австрії" від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП суд,

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Коліщук З. М.