ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Мікрюкова С.В., Розлуцького З.М. та його представника адвоката Дудурича І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Дудурича І.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2024 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови суду, 15.09.2024 року о 12 год. 01 хв. в м. Ужгород, вул. Кошицька, 30, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen ID4 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом не врахував безпечності маневру, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції вказав на те, що факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, об`єктивними доказами не підтверджено та спростовано поясненнями, доказами та дослідженими в судовому засіданні матеріалами про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Дудурич І.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення та розглянути справу по суті. Вважає, що розгляд справи відбувся із порушенням законодавства України, а оскаржувана постанова винесена з порушеннями процесуального права, не повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, не всі факти судом були враховані, у зв`язку з чим суд прийшов до помилкового рішення. Зазначає, що суд порушив права потерпілого, не повідомив про розгляд справи та розглянув її без його участі. Зазначає, що ДТП відбулося на території житлової зони, де діють особливі умови дорожнього руху. Посилається, що ОСОБА_2 не сподівався, що інший учасник руху буде паркувати автомобіль на прибудинковій території під сходами будинку, де ходять жителі будинку і що він буде загороджувати виїзду автомобілям, які припарковані на прибудинковій території. Зазначає, що наявна у справі схема ДТП не відповідає зображення на фото, відсутнє зображення автомобіля скаржника.

Просить суд, поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки на судове засідання в суд першої інстанції не викликався та не був присутній під час розгляду справи, копія постанови направлена не була.

До початку судового засідання, адвокат Мікрюков С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав заперечення на апеляційну скаргу адвоката Дудурича І.В. в інтересах ОСОБА_2 та вказав, що постановою Ужгородського міськрайонного суду від 12.12.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., яку постановою Закарпатського апеляційного суду від 30.04.2025 скасовано та звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, оголосивши йому усне зауваження. Зазначає, що жодних порушень з боку ОСОБА_1 не було і не він є винуватцем у цьому ДТП.

Просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 , залишити в силі постанову судді від 23.10.2024.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника адвоката Дудурича І.В.на підтримання доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисника-адвоката МікрюковаС.В. про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Беручи до уваги вказані у клопотанні адвоката Дудурича І.В.про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини, враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку адвокатом Дудуричем І.В. в інтересах ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови суду від 23 жовтня 2024 року та вважає за доцільне його поновити.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положеньст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Вказаних вимог закону, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з постанови судді, висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №129835 від 15.09.2024 вбачається, що 15.09.2024 року о 12 год. 01 хв. в м. Ужгород, вул. Кошицька, 30, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen ID4 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом не врахував безпечності маневру, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

За змістом даного протоколу, ОСОБА_1 порушено п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно п.10.9 Правил дорожнього руху під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах ст. 124 КУпАП необхідно встановити факт порушення особою ПДР України, наявність матеріальної шкоди та відповідно причинно-наслідковий зв`язок між даним порушенням та настанням матеріальних наслідків.

До протоколу в якості додатків було долучено схему місця дорожньо-транспортної пригоди та письмові пояснення учасників, про що міститься відмітка в протоколі. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у письмових поясненнях зазначив, що в день складення протоколу паркуючись у дворі поруч з будинком 35 по вул.Кошицькій в м. Ужгороді, його вдарила машина д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно пояснень ОСОБА_2 , останній рухався заднім ходом на автомобілі ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_2 , та проїхавши близько одного метра, відчув удар автомобіля. Коли вийшов з автомобіля, то побачив автомобіль з електричним двигуном, який також рухався заднім ходом.

Зазначені пояснення підтверджуються поясненнями наданими учасниками судового розгляду в судовому засіданні апеляційного суду.

Крім того, апеляційний суд дослідив наданий адвокатом МікрюковимС.В. до письмових пояснень флеш-накопичувач з відеозаписом із зовнішніх камер відео спостереження, на якому зафіксовано подію правопорушення, а саме момент зіткнення вищевказаних транспортних засобів. З даного відеозапису вбачається, що водій транспортного засобу Volkswagen ID4 д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом на паркувальному майданчику, побачивши перешкоду, повністю зупинився, однак водій іншого транспортного засобу ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не вжив заходів для зупинки транспортного засобу та допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen ID4 д.н.з. НОМЕР_1 .

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що постановою Ужгородського міськрайонного суду від 12.12.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., яку постановою Закарпатського апеляційного суду від 30.04.2025 скасовано та звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, оголосивши йому усне зауваження.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити щодо законності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції, наведених в оскаржуваній постанові, оскільки дослідженими по справі доказами не встановлено в повній мірі «поза розумним сумнівом» наявність порушень ОСОБА_1 п. 10.9 ПДР України, вчинення чого інкримінується останньому, а тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

Інших доказів порушення ОСОБА_1 п.10.9 ПДР матеріали справи не містять.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта про те, що ДТП відбулося на території житлової зони, де діють особливі умови дорожнього руху, оскільки відповідно до загальних положень ПДР, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №129835 від 15.09.2024, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги адвоката Дудурича І.В. в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів правильно встановив, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний су приходить до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Дудуричу І.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу адвоката Дудурича І.В. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2024 року про закриття провадження по справі щодо ОСОБА_1 , - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага