Єдиний унікальний номер судової справи 462/3320/25
Номер провадження 3/462/2375/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції у Львівській області (далі ВП № 1 ЛРУП № 2), електронна пошта: , місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Чернівецька, 2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше не притягалася до адміністративної відповідальності, відомостей про наявність встановлених законодавством України пільг немає (дані щодо особи зазначено згідно протоколу),

за ознаками вчинення правопорушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановив:

І. Рух справи.

ВП № 1 ЛРУП № 2, 12.05.2025 року (вх. № 10161) звернулося у Залізничний районний суд м. Львова із матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Ліуша А. І.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 11.06.2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ст. 173 КУпАП ухвалено закрити, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Львівського апеляційного суду від 28.07.2025 року апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 задоволено. Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 11.06.2025 року скасовано, та направлено матеріали справи на новий судовий розгляд.

Супровідним листом Львівського апеляційного суду № 462/3320/25/22359/2025 від 30.07.2025 року стверджується, що матеріали вказаної справи надійшли у Залізничний районний суд м. Львова 01.08.2025 року (вх. № 17038).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

ІІ. Опис обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

2.1. Щодо протоколу серії ВАД № 455306 від 29.04.2025 року.

Згідно вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 22.04.2025 року близько 10 год. 26 коп., за адресою: м. Львів, вул. Виговського, 17 вчинила хуліганські дії, а саме виражалася нецензурною лайкою у громадському місці, образливо чіплялася до громадян, чим порушила громадський порядок і спокій громадянам.

2.2. Правова кваліфікація діяння.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

Права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 роз`яснені при складанні протоколу.

ІІІ. Правова позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 у судовому засіданні надала усні пояснення, свою вину у інкримінованому їй адміністративному правопорушенні за ст. 173 КУпАП не визнала. Заперечила фактичні обставини справи.

ІV. Щодо правової позиції потерпілої сторони.

14.08.2025 року (вх. № 17962) від ОСОБА_2 у Залізничний районний суд м. Львова надійшли письмові пояснення. Так, у вказаних поясненнях, зокрема зазначено, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, проживає у АДРЕСА_2 та є потерпілою у справі про дрібне хуліганство, передбачене ст. 173 КУпАП.

Зокрема щодо звернень до поліції зазначено, що:

-конфліктна ситуація з сусідкою, ОСОБА_1 , триває не один місяць. Потерпіла неодноразово зверталась до поліції, писала декілька заяв, у яких описувала систематичну агресивну, принизливу та хуліганську поведінку з її боку. Приниження стосувалися всієї родини: потерпілої, чоловіка, свекра, свекрухи, а також неповнолітніх дітей.

-з метою економії часу правоохоронців, вони не писали по окремій заяві на кожного потерпілого, адже суть звернень єдина, повторювана агресія з боку однієї особи. Останній виклик поліції здійснив чоловік потерпілої ОСОБА_3 , який діяв в інтересах родини. Відтак, просить не вважати факт дзвінка з телефону чоловіка підставою для сумніву в достовірності заяви, адже конфлікт мав місце у спільному помешканні, вказані особи діяли разом.

Щодо свідків і доказів:

-у попередніх зверненнях до поліції були зібрані письмові свідчення очевидців, які підтверджують факт образ і приниження потерпілої сусідкою. Додано аудіозапис однією з багатьох подібних розмов, на якому зафіксована відкрита, образлива, нецензурна лайка, спрямована до потерпілої. На вказаному диску є відео неадекватної поведінки сусідки під час перебування її в помешканні потерпілої. Також надано довідку від сімейного лікаря, яка підтверджує психоемоційний стан потерпілої, спричинений тривалим тиском з боку сусідки.

Окремо вказано, що остання просить суд врахувати не лише останній епізод, а також усі попередні звернення, які відображають систематичність хуліганських дій з боку

ОСОБА_4 . Позиція суду.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Адміністративне провадження є не формальною процедурою, а дієвим інструментом забезпечення захисту прав, свобод і законності у суспільстві. Закон встановлює його основне призначення не лише реагування на факти порушень, а й запобігання їхнім наслідкам, формування правової культури і поваги до норм, що регулюють суспільні відносини (ст. 1 КУпАП).

Водночас факт певної події сам по собі не є підставою для визнання правопорушення.

Для настання адміністративної відповідальності необхідне одночасне встановлення трьох складових: протиправної дії або бездіяльності, вини особи умисної або необережної, а також наявності шкоди або реальної загрози охоронюваним законом інтересам (ст. 9 КУпАП). Лише сукупність цих елементів створює правову основу для притягнення до відповідальності.

Таким чином, суд оцінює не просто фактичні обставини, а їхню правову природу, умови та характер, що впливають на кваліфікацію події. Такий підхід забезпечує збалансоване і справедливе застосування закону, що захищає права громадян і підтримує правопорядок.

VІ. Застосоване судом законодавство при розгляді справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ч. 2 ст. 38 КУпАП зазначено якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень частини другої ст. 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.

Так, у справі «Волков проти України» (Оlеksаndr Vоlkov v. Ukraine, рішення від 09.01.2013 року, заява № 21722/11) ЄСПЛ зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень» (§ 137, 139).

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (ОАО Neftyanaya KompaniyaYukos v. russia, § 571).

У п. 7 ст. 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

VІІ. Щодо накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається із матеріалів справи відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП від 29.04.2025 року відносно правопорушення, яке вчинено 22.04.2025 року.

Матеріали даної справи про адміністративне правопорушення вперше надійшли на адресу суду 12.05.2025 року.

У подальшому Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 11.06.2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ст. 173 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Після апеляційного оскарження, вказана справа повернулася у Залізничний районний суд м. Львова на новий судовий розгляд 01.08.2025 року.

Так, вказана справа призначалась до судового розгляду на 26.08.2025 року.

Враховуючи наведене, а також те, що на час розгляду справи в суді, тобто станом на 26.08.2025 року минули законодавчо встановлені строки, впродовж яких можливе накладення адміністративного стягнення, провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173КУпАП підлягає закриттю.

Вчинене правопорушення не відноситься до триваючого, а відтак строк притягнення до відповідальності закінчився.

У п. 7 ст. 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: - про накладення адміністративного стягнення; - про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; - про закриття справи.

VІІI. Щодо вирішення питання судових витрат.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Водночас ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи із змісту ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. 1, 9, 23, 33, 38, 41, 163, 247, 276-285, 294 КУпАП, суд -

ухвалив:

1. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 173 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

2. Порядок оскарження постанови суду.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко