П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Назарьова Л. В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч. 1 ст. 184 кодексу України про адміністративні правопорушення

Встановив:

ОСОБА_1 04 серпня 2022 року неналежно виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час проведення перевірки працівниками поліції та служби у спра- вах дітей в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 виявлено, що відсутні продукти харчування у необхідній кількості, в будинку брудно, відсутній одяг, чим порушено ст. 150 СК України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнала повністю. Крім цього пояснила, що дійсно на момент перевірки в будинку було брудно, бо діти сплати та вона не мала змоги вранці здійснити прибирання. Щодо наявності продуктів харчування пояснила, що на момент перевірки в неї був зламаний холодильник, а тому через те, що продукти швидко псувались, вона не готувала у великій кількості. На цей час холодильник відремонтований, у будинку чисто.

Крім визнання своєї вини, винність ОСОБА_1 підтверджується матеріалами протоколу серії ВАД № 150368 від 24 липня 2025 року, рапортом ДОП СП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, актом обстеження умов проживання, копіями фото та відеозаписом із місця події.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто передбачених положеннями ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини.

За приписами ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, оскільки вона не забезпечила належні умови проживання та належне харчування малолітніх дітей.

Статтею 22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Із врахуванням конкретних обставин та характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, яка ніде не працює, свою вину визнала і готова понести за вчинене відповідальність, а також відсутність завданої шкоди, вважаю можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Статтею 284 КУпАП передбачено, що при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Враховуючи вищевикладене, оскільки судом прийнято рішення про оголошення ОСОБА_1 усного зауваження, то провадження по справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 22, 184, 283, 284 КУпАП, суддя

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.184 КУпАП, із застосуванням ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності та оголосити усне зауваження.

Провадження по справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя