Житомирський апеляційний суд
Справа №277/1323/24 Головуючий у 1-й інст. Корсун Т. Г.
Номер провадження №33/4805/1020/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Гарманчук О.Р., яка подана в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн без позбавленням права керування транспортними засобами та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою адвокат Гарманчук О.Р. в інтересах ОСОБА_1 , 28.07.2025 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження в справі закрити. З одночасним поданням апеляційної скарги заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поданого клопотання апелянт посилається на те, що втратив зв`язок із захисником Бондарем В.А. та вважав, що останній подав апеляційну скаргу. Вказав, що копію оскаржуваної постанови не отримував.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності причин для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, що її подала з наступних підстав.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, останнім днем подання апеляційної скарги на постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2024 року, було 05 грудня 2024 року.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що 25 листопада 2024 року Ємільчинським районним судом Житомирської області постановлено судове рішення.

ОСОБА_1 приймав особисто участь в судовому засіданні та отримав копію постанови 25 листопада 2024 року, що підтверджується текстом постанови та роспискою про отримання останньої від 28.11.2024 (а.с. 38-41, 42).

Окрім того, в матеріалах справи міститься квитанція від 03.12.2024 про сплату останнім визначеного штрафу у розмірі 17 000 грн (а.с. 44).

Вищезазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 не виявив належної зацікавленості у розгляді справи, у передбачений законом строк довідався про результати судового розгляду та зміст судового рішення, при бажанні мав можливість реалізувати право на апеляційне оскарження без порушення строку.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення.

Разом з цим, норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).

Норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 по справі №3-774гс16 (№58986625 в ЄДРСР) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд наголошує, що з часу складання протоколу про адміністративну правопорушення та з часу ухвалення оскаржуваного рішення пройшло майже вісім місяців, при цьому, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не вчинено жодної дії щодо реалізації свого права на оскарження судового рішення, про наявність якого йому було безумовно відомо.

Вказані обставини свідчать про відсутність перешкод для подачі апеляційної скарги у встановлений законом строк, а доводи апеляційної скарги не містять посилань на такі обставини, які б дійсно об`єктивно могли зашкодити йому своєчасно подати апеляційну скаргу. Будь-яких інших посилань на поважність причин надто значного пропуску строку на апеляційне оскарження, в апеляційній скарзі не навів, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суду не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій для подання апеляційної скарги, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити адвокату Гарманчук О.Р., в інтересах ОСОБА_1 , у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ємільчинського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2024 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Григорусь Н.Й.