Провадження №: 3/755/4277/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" серпня 2025 р. місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частинами третьою та п`ятою статті 126 Кодекс України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 126 КУпАП, яку на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 червня 2025 року визначено для розгляду судді судді Вовк О.І. та в той же день передано у провадження судді (справа № 755/11332/25, провадження № 3/755/4277/25) .

Крім того, 23 червня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 126 КУпАП, яку на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23 червня 2025 року передано у провадження судді Вовк О.І. (справа № 755/11374/25, провадження № 3/755/4302/25).

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва 18 серпня 2025 року, на підставі положень частини другої статті 36 КУпАП матеріали справи про адміністративне правопорушення № 755/11332/25 (провадження № 3/755/4277/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 126 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення № 755/11374/25 (провадження № 3/755/4302/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 126 КУпАП, об`єднано в одне провадження та присвоєно № 755/11332/25, провадження № 3/755/4277/25)).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 26 травня 2025 року серії ЕПР1 № 341948, 26 травня 2025 року о 08-50 годині, по вул. Миколи Кибальчича, 21 в м. Києві, ОСОБА_1 керував автомобілем «Порше» державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортними засобоми постановою суду, при цьому правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив пункт 2.1а Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 26 травня 2025 року серії ЕПР1 № 341965, 26 травня 2025 року о 08-50 годині, по вул. Миколи Кибальчича, 21 в м. Києві, ОСОБА_1 керував автомобілем «Порше» державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмежений у праві керування транспортними засобами постановою Болградського ВДВС у Болградському районі Одеської області, чим порушив пункт 2.1а Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною третьою статті 126 КУпАП.

Правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_1 не скористався. В судові засідання призначені на 09 липня 2025 року, 24 липня 2025 року та 18 серпня 2025 року, не з`явився, повідомлявся судом належним чином у встановленому законом порядку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до статті 268 КУпАП присутність ОСОБА_1 під час розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені частиною третьою та частиною п`ятою статті 126 КУпАП не є обов`язковою, при цьому судом вжито усіх передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення заходів, для виклику ОСОБА_1 у судові засідання, проте у встановлений судом час останній не з`являвся. Розгляд справ про адміністративні правопорушення неодноразово відкладався.

Відповідно до даних обставин, суддя вважає, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, також, враховуючи, що існує загроза спливу строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому визнає за доцільне розглянути дані справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявними у справах матеріалами.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог статті 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Так, згідно із пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.1а Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до частини десятої статті 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною третьою статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що постановою Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 72296545 від 19 лютого 2024 року ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Так, з матеріалів справи убачається, що 02 березня 2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП, про що свідчить постанова серії ЕНА № 4183387.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд доходить висновку, що винність ОСОБА_1 , повністю підтверджується, наданими суду матеріалами справ про адміністративні правопорушення, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 341948 від 26 травня 2025 року та серії ЕПР1 № 341965 від 26 травня 2025 року; копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП № 72296545 від 19 лютого 2024 року; копією постанови Деснянського районного суду міста Києва від 07 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років; довідкою щодо поведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, якою встановлено, що постановою Деснянського районного суду міста Києва від 07 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років та 02 березня 2025 року ОСОБА_1 працівниками поліції за невиконання вимоги п.2.1а ПДР України, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4183387 відповідальність за яке передбачене частиною четвертою статті 126 КУпАП; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4183387 від 02 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за частиною четвертою статті 126 КУпАП, якою застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень; відео з нагрудної камери працівників поліції № 473606 від 26 травня 2025 року, з якого вбачається, як працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху. При спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що у нього відсутнє посвідчення водія, та надає працівникам поліції паспорт для встановлення особи. При перевірці працівниками поліції документів встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами строком на 10 років та останній обмежений у праві керування транспортним засобом, та ОСОБА_1 зазначену інформацію не заперечував.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах справ про адміністративні правопорушення, з урахуванням наявних у справах належних доказів, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень передбачених частиною третьою та частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Згідно положень статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини у вчинені адміністративних правопорушень, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, наявність обставини, що обтяжує відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, суд вважає за необхідне визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьої статті 126 та частиною п`ятою статті 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкцій частини третьої та частини п`ятої статті 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керуванням транспортними засобами з урахуванням приписів статті 36 КУпАП.

Крім цього, суд зауважує, що накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, судом не застосовується адміністративне стягнення передбачене частиною п`ятою статті 126 КУпАП в частині оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки автомобіль «Порше», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності іншій особі.

Приписами частини третього статті 30 КУпАП визначено, що якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Так, постановою Деснянського районного суду міста Києва від 07 січня 2025 року у справі № 754/17223/24, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років.

Таким чином, ОСОБА_1 до вчинення ним вказаних адміністративних правопорушень, не відбуто стягнення призначене постановою Деснянського районного суду міста Києва від 07 січня 2025 року у справі № 754/17223/24, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 9 років 4 місяці 18 днів.

Беручи до уваги вищевикладене, при призначенні ОСОБА_1 стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами необхідно приєднати невідбуту частину стягнення за вищевказаною постановою, а саме 9 років 4 місяці 18 днів.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 30, 33, 36, 126, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою та частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення:

-за частиною третьою статті 126 КУпАП у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

-за частиною п`ятою статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі частини третьої статті 30 КУпАП шляхом приєднання до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою суду, невідбутої частини адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами накладеного постановою Деснянського районного суду міста Києва від 07 січня 2025 року у справі № 754/17223/24, накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 14 (чотирнадцять) років 4 (чотири) місяці 18 (вісімнядцять) днів без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва О.І. Вовк