Провадження № 3/161/3599/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Антіпова Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №336843 від 21.05.2025, о 00.25 год. ОСОБА_1 в м. Луцьку, по вул. Ківерцівській 2а, керував транспортним засобом, що не пройшов обов`язковий технічний контроль, вчинив правопорушення повторно протягом року, постанова серії БАД 756582 від 06.06.2024 за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 31.3.б Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

19.08.2025 року на адресу суду від захисника ОСОБА_1 - адвоката Тростянчук Тетяни Віталіївни надійшло клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання зазначено про те, що стаття 121 КУпАП є бланкетною та передбачає відсилання до відповідного законодавства, яким регулюється порядок проведення обов`язкового технічного контролю та його строки.

Відповідно, такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137 «Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів». Зазначає, що фабула описаного у протоколі правопорушення не відповідає диспозиції ч. 4 ст. 121 КУпАП та не містить посилань на нормативний акт, що вказують на порушення відповідного порядку. В матеріалах справи не має доказів про тип автомобіля, його вагу та інші технічні характеристики, що дозволяють визначити належність автомобіля до тих, що є обов`язковими для проходження технічного огляду.

Крім того, поліцейським встановлено, проте не враховано також, що водій зупиненого транспортного засобу не є його власником, а саме на власника покладено обов`язок проводити вчасний технічний огляд транспортного засобу. Такий обов`язок, згідно «Порядку проведення

обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, не лягає на водія транспортного засобу, а лягає на замовника - власника транспортного засобу або уповноважену ним особу. Саме ця особа може бути замовником послуги на проведення обов`язкового технічного огляду у виконавця проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу.

Не належним доказом доводиться і повторність вчиненого правопорушення. У відповідності до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 756582 від 06.06.2024 року, на яку є посилання в протоколі серії ЕПР1№336843, як на доказ повторності вчинено правопорушення, особу, що притягнуто до відповідальності встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_1 від 07.03.2017 року, тоді як особу згідно протоколу серії ЕПР1№336843 встановлено на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 , що свідчить про відсутність можливості ідентифікувати, що ОСОБА_1 , згідно протоколу, та ОСОБА_1 , згідно постанови, є однією і тією ж особою. Згідно довідки від 21.05.2025 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 було видано посвідчення водія на право керування транспортним засобом НОМЕР_2 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Тростянчук Тетяна Віталіївна заперечувалавинуватість свого підзахисного ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні. Надала пояснення, аналогічні за змістом до письмових пояснень, наданих в клопотанні про закриття провадження у справі. Просила закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до відповідальності, перевіривши інші матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним в ній, суд доходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №336843 від 21 травня 2025 року безпосередньо у провину ОСОБА_1 ставиться те, що 21.05.2025, о 00.25 год в м. Луцьку, вул. Ківерцівській 2а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що не пройшов обов`язковий технічний контроль, вчинив правопорушення повторно протягом року, постанова серії БАД 756582 від 06.06.2024 за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Частиною 4 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною 1-3 цієї статті.

Однак, в порушення вимог ст. 255 КУпАП, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення посадовими особами, на яких покладено обов`язок щодо збирання доказів, не долучено до матеріалів справи належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, протягом року.

Згідно п. 3 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, повторність правопорушення - це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Проте, у відповідності до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 756582 від 06.06.2024 року, на яку є посилання в протоколі серії ЕПР1№336843, як на доказ повторності вчинено правопорушення, особу, що притягнуто до відповідальності встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_1 від 07.03.2017 року, тоді як особу, згідно протоколу серії ЕПР1№336843, встановлено на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 . Що свідчить про відсутність можливості ідентифікувати, що дані правопорушення вчинені однією і тією ж особою (а.с.1,4).

Згідно довідки від 21.05.2025 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , було видано посвідчення водія на право керування транспортним засобом НОМЕР_2 (а.с.2).

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, не підтверджується матеріалами справи.

До матеріалів справи долучений рапорт поліцейського взводу 2 роти 4 батальйону УПП у Волинській області ДПП капрала поліції Філюка М.М. від 21.05.2025 (а.с.3)

Касаційний адміністративний суд у постанові від 20.05.2020 (справа № 524/5741/16-а) зазначив, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на встановлені під час розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження беззаперечної винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Враховуючи викладене, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 121, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова