Провадження № 3/638/4261/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Семіряд І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Ізюмського районного управління поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 по факту скоєння правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, в якому вказувалось, що 15.07.2025 о 20-35 год. у м. Ізюм по вул. Суходольська водій ОСОБА_1 керував автомобілем Рено, д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, перевірка на стан алкогольного сп`яніння проводилася за допомогою газоаналізатора Драгер, результат 0,86 проміле. Від керування транспортним засобом водія відсторонено, шляхом передачі керування тверезому водієві. З результатами огляду водій не згоден, від проходження огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, уповноважив адвоката Рекуху В.Г. представляти його інтереси.

Захисник Рекуха В.Г. подав заяву, у якій зазначив про підтримання клопотання про закриття провадження у справі.

19.08.2025 захисником ОСОБА_1 Рекухою В.Г. подане клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивовано тим, що ОСОБА_1 не згоден з протоколом, так як після його складанні ВРПП Ізюмського РУП , у протоколі зазначено про порушення ОСОБА_1 п. 2.9А ПДР, у копії протоколу, яка вручена ОСОБА_1 також про це зазначено. Після того як ОСОБА_1 підписав протокол та одержав копію, до нього через незначний час на місці його складання поліцейським кульковою ручкою були внесені зміни завідомо неправдиві, а саме що за результатом водій не згоден, від проходження у мед. Закладі відмовився та виправлено кульковою ручкою пункт 2.9А ПДР на пункт 2.5 ПДР, тобто вчинено службове підроблення. Вказані протиправні дії були вчинені у зв`язку з тим, що поліцейський за відсутності факту та відповідно доказів того, що перед його складанням о 20-50 год, останній у зв`язку з незгодою ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу о 20-44 год. пропонував ОСОБА_1 провести його огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, тобто був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим вважався недійсним, а протокол про адміністративне правопорушення повинен був визнатися недопустимис доказом. Факт внесення до протоколу, після його складання, недостовірних відомостей підтверджується копією протоколу, яка отримана ОСОБА_1 , відеофайлами. На відеозаписі чітко зафіксовано, що поліцейський оголошує, відсутні відомості про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. В матеріалах справи наявне направлення на огляд ОСОБА_1 до Ізюмської ЦРЛ, в той час на відеозаписі зафіксовано, що направлення вже складалося після складання протоколу. Матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейськими з використанням спецального технічного засобу, огляд водія був проведений з порушенням ст. 266 КУпАП, тобто є недійсним, до протоколу були внесені неправдиві відомості та вчинене службове підроблення, протокол є недопустимим доказом, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна та лише винна (умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення суддею про водиться в межах тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 звертається увага суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до приписів ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З досліджених в судовому засіданні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 912822, складеного 15.07.2025 уповноваженою особою патрульної поліції, про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП вбачається, що його складено за порушення п. 2.5 ПДР України, при цьому у зазначені пункту допущено виправлення.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП України передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

До протоколу надано диск з відеозаписом події. Так, на вказаному диску зафіксовано наступне: ОСОБА_1 керує автомобілем, його зупинено поліцейським. Поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та заявляє, що він не згоден в результатом огляду. Після чого поліцейським, не пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закдажі та на складаючи відповідне направлення до медичного закладу, складає протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, при оголошені протоколу поліцейський чітко оголошує ОСОБА_1 його зміст та пункт ПДР, який порушено, а саме п 2.9-А ПДР, тобто керування траспортним засобом у стані сп"яніння. ОСОБА_1 вказує, що не згоден з результатом огляду. Вже після складання протоколу, надання його копії ОСОБА_1 поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 надає згоду на такий огляд, поліцейський вносить виправлення до протоколу, а саме змінює пункт ПДР з 2.9.А на 2.5 та додає запис про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду.

ОСОБА_1 надано копію протоколу, яку вручено йому при складанні. У цій копії наявний запис про те, що ОСОБА_1 , порушив п. 2.9.А ПДР та відсутній запис про те, що ОСОБА_1 з результатом огляду не згоден, від проходження в мед. закладі відмовився.

Проте, у протоколі, який направлено до суду вже наявний запис про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та наявний запис про те, що з результатами огляду не згоден.

При цьому, з відеозапису чітко вбачається, що вказані записи вчинено вже після складання протоколу, оголошення протоколу та його надання ОСОБА_1 .

Також, до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. У направлені наявний запис про те, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою від проходження.

Так, на відеозаписі зафіксовано, що направлення також було складено поліцейським вже після складання протоколу.

Окрім того, запис у направлені про відмову від проходження огляду не відповідає матеріалам справи, оскільки до матеріалів долучено довідку газоаналізатора Драгер, у якій зафіксовано, що ОСОБА_1 огляд пройдено.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції - не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№ 912822 від 15.07.2025 працівником поліції допущено істотне порушення, оскільки вказаний протокол не відповідає приписам ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Окрім того, з відеозаписів перевірених судом встановлено, що під час оголошення працівником поліції водієві протоколу, поліцейський зазначав, що ним порушено п. 2.9.А ПДР, такий же пункт ПДР зазначено і у протоколі наданому ОСОБА_1 , в той час як протокол направлений до суду містить посилання на порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, при цьому у протокол допущено виправлення та дописане речення.

Суд не вправі вийти за межі тих фактичних обставин, які були встановлені протоколом про вчинення адміністративного правопорушення. Якщо викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист особи та принципу рівності сторін процесу.

Згідно з вимогамист.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумція факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа « Коробов проти України » № 39598/03 від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, вважаю, що в судовому засіданні не доведено факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, у зв`язку з чим відсутні підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, так як, відповідно до приписів зазначеної статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251-252, 256, 266, 279-280 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушень, передбачених ст. 130 ч. 1 КУпАП (протокол серія ААД№912822 від 15.07.2025), - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя Семіряд І.В.