Справа № 149/1264/25
Провадження № 33/801/867/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Костюка Сергія Миколайовича на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 липня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні якого перебуває одна малолітня дитина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 липня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрито на підставі ч. 2 ст. 38КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (дві) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Вінницького науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/10-25/11799-ІТ від 06 червня2025 року в сумі 3119 грн. 90 коп. у справі №149/1264/25.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок

Не погоджуючись з даною постановою, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Костюк Сергій Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП України закрити, провадження в цій частині в зв`язку з тим, що в зв`язку з тим, що за ст. 124 КУпАП закрито, а за ч.4 ст.130 КУпАП є похідною. Вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки не в повній мірі досліджено матеріали справи.

В судове засідання ні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ні його захисник Костюк С.М. не з`явилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

27 серпня 2025 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Костюка С.М. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.

Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.4 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Тобто, відповідальність за цією статтею настає тільки в разі встановлення в рамках іншої адміністративної справи в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

П. 2.9 (а) передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 18 лютого 2025 року о 07:00 год. на а/д Т-06-10, водій ОСОБА_1 вживав алкоголь, а саме слабоалкогольний напій пиво "Львівське 1715", після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чим порушив п. 2.10 є ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 249965 від 18 лютого 2025 року, 18 лютого 2025 року о 07:00 год. на а/д Т-06-10, 47 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Audi A4", д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення із автомобілем "ВАЗ 2109", д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1. ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. З протоколами скаржник був ознайомлений, згоден, про що свідчать його підписи.

Щодо ст. 124 КУпАП правопорушення, передбаченого с судом першої інстанції встановлено, що незважаючи на те, що ОСОБА_1 свою провину в інкримінованому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП не визнав, його винуватість в повному обсязі підтверджується та доводиться доказами, наявними й дослідженими судом під час розгляду справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 249965 від 18 лютого 2025 року (а.с. 22), схемою ДТП (а.с. 16), поясненнями потерпілого, висновком експерта № СЕ-19/102-25/11799-ІТ від 06 червня 2025 року, з якого слідує, що у досліджуваній дорожньо-транспортній пригоді, при заданому комплексі вихідних даних, дії водія автомобіля "Audi A4", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , які не відповідали вимогам ПДР України з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 64-69).

Вказана сукупність доказів переконливо свідчить про порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, які стали причиною ДТП 18 лютого 2025 року за його участю та участю потерпілого ОСОБА_2 .

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи та пояснень сторін, адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, яке не є триваючим, вчинено 18 лютого 2025 року.

Адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 надійшли в провадження судді Гончарук-Аліфанової О. Ю. 25 квітня 2025 року.

15 травня 2025 року за клопотанням сторони захисту у даній справі було призначено автотехнічну експертизу, яка була проведена 06 червня 2025 року, а матеріали справи разом із висновком експерта надійшли до суду 27 червня 2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Отже, строк накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП на ОСОБА_1 на момент розгляду справи минув.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи те, що строк накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП закінчився, провадження по вказаній адміністративній справі підлягає закриттю.

Щодо правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення, що підтверджується наступним.

З протоколу ЕПР1 № 249960 від 18 лютого 2025 року, вбачається, за яких обставин було вчинене правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

Із акту огляду ОСОБА_1 на стані алкогольного сп`яніння, результат огляду позитивний 1,94 проміле. Вказане підтверджується матеріалами відеозапису та особистим підписом ОСОБА_1 про згоду з результатом огляду (а.с. 5-6).

ОСОБА_1 направлявся на освідування до КНП "Хмільницька ЦЛ" (а.с. 4).

Із рапорту поліцейського БПП К. Гончарука від 18 лютого 2025 року слідує, що працівниками поліції було здійснено на реагування повідомлення про ДТП. На місці події у водія ОСОБА_1 під час спілкування було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Також водій ОСОБА_1 повідомив, що після ДТП вживав слабоалкогольний напій пиво "Львівське 1715". Огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено на місці події за допомогою приладу "Drager Alcotest", результат огляду позитивний - 1, 94 проміле (а.с. 7).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , він вживав пиво після настання дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 8).

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КпАП, підтверджується відеозаписами з нагрудної відеокамери поліцейських, доданими до протоколу (а.с. 13), з яких вбачається огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та його пояснення, що він вживав алкогольні напої після настання дорожньо-транспортної пригоди.

Факт вживання ОСОБА_1 алкогольного напою після ДТП вільно неодноразово повідомлено ним особисто під відеозапис працівникам поліції із зазначенням деталей (зокрема виду алкоголю, за яких обставин вживав), підтверджено ним також письмово, при цьому ОСОБА_1 про здійснення відеозапису був повідомлений, тиску, примусу, натяків чи будь-якого неправомірного впливу на нього не чинилось, вказана інформація була надана ним з його волі та за його ініціативою.

Таким чином, суд правильно вважав вживання ОСОБА_1 алкоголю після вчинення ДТП та до проведення поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння доведеним поза розумним сумнівом належними і допустимими доказами, описаними вище, достовірність яких в судовому засіданні спростовано не було.

Невизнання в суді вини ОСОБА_1 , суд розцінює як спробу уникнути притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки санкція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає суттєвий штраф та тривале позбавлення права керування транспортними засобами.

Виходячи із вищезазначеного, суд першої інстанції, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення п. 2.10 є ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення питання.

Суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.4 ст.130, ст. 124 КУпАП, прийнято до уваги те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення та своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху.

З огляду на вказане апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Костюка Сергія Миколайовича без задоволення.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 ,до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин