ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області Лященко О.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр-нки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 працюючої спостерігачем Волинського регіонального центру з гідрометеорології , за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №596334, складеного 11 липня 2025 року інспектором СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Бойком І.В. вбачається, що громадянка ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України щодо створення належних умов навчання своєму малолітньому сину, що виразилось у тому, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи велосипедом, 11 липня 2025 року близько 19 год 40 хв в м.Володимир по вул. Кальнишевського , не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Рено Меган д.р.з. НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та велосипед отримали механічні пошкодження, чим порушив п.13.1 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе у вчиненні вказаного правопорушення не визнала, суду пояснила що належним чином виконує батьківські обов`язки, передбачені ст.150 СК України щодо створення належних умов навчання своєму малолітньому сину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і чому таке правопорушення їй інкриміноване вона не розуміє. Стосовно тієї частини обвинувачення, що керуючи велосипедом, 11 липня 2025 року близько 19 год 40 хв в м.Володимир по вул. Кальнишевського, її малолітній син не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Рено Меган д.р.з. НОМЕР_1 , пояснила що дитина не очікувала появи там автомобіля. Її вини як матері у цьому не має.

Перевіривши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст.184 КУпАП, встановлено адміністративну відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Як вбачається з преамбули справи, ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України щодо створення належних умов навчання своєму малолітньому сину, що виразилось у тому, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи велосипедом, 11 липня 2025 року близько 19 год 40 хв в м.Володимир по вул. Кальнишевського , не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Рено Меган д.р.з. НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та велосипед отримали механічні пошкодження, чим порушив п.13.1 ПДР України.

Жодних даних про те, ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України щодо створення належних умов навчання своєму малолітньому сину, в чому це проявляється і яким чином неналежне навчання дитини пов`язане з причетністю малолітньої дитини до ДТП, матеріали справи не містять.

Окрім цього, судом встановлено, що станом на день вчинення ДТП, малолітній син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , осяг віку 13 років, а отже його матір не може нести відповідальність за вчинення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, тобто вказана обставина виключає відповідальність його матері за ч.3 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21- 519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як. наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Сам протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не є належним і допустимим доказом в розумінні ч. 1 ст.251 КУпАП.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Отже, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247, ст.284 КУпАП, на підставі ч.3 ст.184 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Олександр ЛЯЩЕНКО