ПОСТАНОВА

іменем України

27.08.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця « ОСОБА_2 », який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Мельника В.С.

ВСТАНОВИВ:

19.07.2025 о 02:41 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Прогресивна, 10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, що зафіксовано на бодікамери працівників поліції.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину визнав та пояснив, що дійсно 19.07.2025 у нічний час (02:41 година) він був у стані алкогольного сп`яніння. Так, напередодні, а саме: 18.07.2025 у проміжок часу з 18:00 години до 19:00 години, між ним та його дружиною сталася суперечка, аби його жінка не викликала 102, він вийшов на вулицю та вирішив заночувати в машині. У зв`язку із погіршенням погоди (дощ, гроза), він вирішив перепаркувати свій автомобіль в інше місце, однак в той час до нього під`їхали працівники поліції, які помітили у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Дійсно, останні запропонували йому пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», він відмовився. Чи пропонували йому поліцейські проїхати до лікарні, він не пам`ятає. Надалі поліцейські почали складати протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як саме складали документи він не бачив, однак у протоколі він поставив свій підпис. Він вказує, що відмовився проходити огляд у зв`язку із тим, що був у стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні захисник Мельник В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , не заперечуючи факт керування водієм ОСОБА_1 автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , 19.07.2025 у нічний час (02:41 година) за адресою: м.Дніпро, вул. Прогресивна, 10, заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно з п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, з наступних підстав.

1) Працівник поліції частково роз`яснив ОСОБА_1 права правопорушника, передбачені ст. 268 КУпАП. При цьому не було роз`яснено, що ведеться відеозапис і він буде використаний як доказ, як і не роз`яснено право згідно з ст. 63 Конституції України, а також право користуватися юридичною допомогою.

2) Відсутність згідно з пред`явленого відеозапису фіксування того, як працівниками поліції складався такий документ, як Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.2025.

3) Не ознайомлення правопорушника ОСОБА_1 з документом про Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.2025, та не здійснено направлення останнього до медичного закладу.

4) Долучений відеозапис є перервним та змонтованим файлом, що найменш з трьох пристроїв.

5) Рапорт працівника поліції не може слугувати доказом, оскільки вказаний документ має інформаційне значення.

З урахуванням визнання вини ОСОБА_1 та клопотання захисника Мельника В.С. про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно з п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в межах пред`явленого протоколу, за обставин, викладених у постанові, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 395993 від 19.07.2025, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та такий, що складений уповноваженою особою згідно з вимогами КУпАП, у ньому вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення статті закону України про адміністративну відповідальність, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення. Відповідно до протоколу убачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1 ), роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього у графі під номером 13;

- безперервним відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських, де зафіксовано, що ділянці за адресою: м. Дніпро, вул. Прогресивна, 10, знаходиться автомобіль «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебуває водій ОСОБА_1 . Так, вийшовши із вказаного транспортного засобу, водій повідомляє працівника поліції, що він перепаркувався. В ході спілкування із поліцейськими у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, та на питання працівників поліції чи вживав водій спиртне, останній надав відповідь: «Так» з подальшим посиланням на те, що його вигнали із будинку (02:45:40 година). Надалі, працівники поліції пропонують водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер». На вказане ОСОБА_1 певний час мовчить, а потім надає відповідь: «Я не згоден» (02:46:37 година). У зв`язку з вказаним працівник поліції оголошує водію положення ст. 268 КУпАП. Після оголошення вказаної статті Закону, поліцейським повторно пропонують водію пройти огляд на місці (02:47:36 година), та роз`яснюють подальші наслідки такої відмови, а саме: складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У свою чергу ОСОБА_1 повторно відмовляється проходити огляд на місці за допомогою технічного приладу: «Я відмовляюсь» (02:48:19 година). Приймаючи вищевказану вимогу працівника поліції, останній повідомляє водію, що відносно буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.2025, складеного на водія ОСОБА_1 , відповідно до якого працівником поліції за результатами проведеного візуального огляду водія ОСОБА_1 виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка, що не відповідає обстановці).

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» убачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з нормами, встановленими законами держави Україна.

Як слідує з вимог п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, ст. 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України, знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Судом достатньо досліджені всі обставини справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, які підтверджують встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, відповідно до КУпАП, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Таким чином, дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в межах протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 395993 від 19.07.2025.

Дії ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильно кваліфіковані працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

1) Доводи адвоката про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено прав згідно з вимогами Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП, суд вважає хибними з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З матеріалів справи убачається, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 395993 від 19.07.2025, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпра, про що останній поставив особистий підпис у графах № 12, № 13. Жодних зауважень, клопотань, зокрема і щодо не роз`яснення йому процесуальних прав, не заявляв. Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, були відновлені шляхом, зокрема і прийняття участі в суді захисником Мельником В.С. та надання йому можливості відстоювати позицію ОСОБА_1 в суді.

Разом з тим, суд акцентує на тому, що права, які зазначені ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляду справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, подавати докази, клопотання.

Суд констатує, що ОСОБА_1 у повній мірі використав своє процесуальне право на захист під час розгляду справи у суді, був особисто присутнім у судових засіданнях, надавав вільні пояснення, переглядав відеозаписи, інтереси його представляє адвокат Мельник В.С., котрий узгодив позицію із ОСОБА_1 .

Суд встановив, що по вказаній справі стороні захисту була надана необмежена можливість знайомитися з усіма матеріалами справи, надавати докази і заявляти клопотання, чим й скористався адвокат Мельник В.С. під час розгляду справи в суді.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутність даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, як і не є підставою для закриття справи складання протокол у новому форматі, який на переконання суду відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Обставин, які б вказували на упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності судом не встановлено та стороною захисту надано не було.

2) Твердження адвоката про те, що відеозапис, котрий долучений до справи не має відтворення того, як працівниками поліції складався такий документ, як Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.2025, суд вважає безпідставними, оскільки вказаний запис відповідно до ст.251КУпАП є доказом, на підставі якого судом встановлена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що йому інкримінований, та був оцінений з точки зору належності, достатності, допустимості та у взаємозв`язку з іншими доказами, та підтверджує факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, який відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що й утворює склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він є належним і допустимим, а підстави для зворотного висновку у суду відсутні. Твердження захисника про те, що на відеозаписі відсутній факт складання вищевказаного Направлення, на переконання суду не впливають на висновки суду і не є підставою для визнання такого доказу недійсним. При цьому суд констатує, що законодавцем не встановлено жодної вимоги до працівників поліції фіксувати те, як складається саме Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому вказане, як на окрему підставу для закриття провадження у справі, є невмотивованими.

3) Щодо доводів захисника про те, що працівники поліції не ознайомили ОСОБА_1 з документом про Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.2025, та не здійснили направлення останнього до медичного закладу, то слід зазначити, що вручення безпосередньо особі такого направлення не передбачено Законом, при цьому вказане направлення міститься у матеріалах справи. Разом з цим, ставити під сумнів наявність цього направлення на час складання протоколу стосовно ОСОБА_1 у суду немає, оскільки ОСОБА_1 взагалі відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, з огляду на вживання ним алкоголю, про що він сам зазначив працівнику поліції, а також підтвердив у судовому засіданні.

4) Доводи захисника, що долучений відеозапис є перервним та змонтованим файлом, що найменш з трьох пристроїв, то суд вказує, що даний відеозапис в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт керування, зупинки транспортного засобу у нічний час, підтвердження водієм ОСОБА_1 того, що він був у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до чіткої відмови водія від проходження огляду стану алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку.

На переконання суду, на наданих відеофайлах зафіксовані фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації, що спростовують твердження сторони захисту, про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд встановив, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських зафіксував усі необхідні моменти вказаної події від 19.07.2025 (нічний час) саме за участю водія ОСОБА_1 , зокрема: рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , встановлення його особи, роз`яснення прав, не заперечення водієм щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, відмова від такого проходження, поведінка водія, яка від початку зупинки виражалася в уникненні проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На переконання суду, вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію".

Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення водія ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку.

Суд встановив вищевказаний факт, відповідає нормам процесуального права.

На переконання суду, підстав уважати, що працівники поліції змонтували відеозапис, що призвело до істотних порушень вимог Інструкції, як про те зазначає сторона захисту у суду відсутні.

Водночас суд зауважує, що саме ОСОБА_1 під фіксування за допомогою бодікамер працівником поліції було оголошено, що дана подія фіксується (02:52:40 година), що спростовує твердження сторони захисту про те, що водію не було роз`яснено про здійснення відеозапису. З вказаного й слідує, що даний документ (відеодиск) і є доказом по справі.

5) Суд погоджується з посиланням сторони захисту про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати доказом, оскільки вказаний документ має інформаційне значення, а тому з вказаних підстав, як на доказ вчинення правопорушення ОСОБА_1 , суд не бере до уваги вказаний документ під час прийняття остаточного рішення.

Підсумовуючи вищевикладені доводи сторони захисту, які зводяться до того, що на відеозаписі із бодікамер працівників патрульної поліції відсутній факт пропозиції з боку останніх до ОСОБА_1 щодо проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушено вимоги встановлені законодавством щодо процедури його проведення, суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 взагалі відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, з огляду на вживання ним алкоголю та перебування 19.07.2025 у нічний час в стані алкогольного сп`яніння, про що він сам зазначив працівнику поліції та особисто суду в ході судового розгляду, підтвердивши те, що він свою провину за ч. 1 ст. 130 КУпАП визнає.

При цьому суд констатує, що сам ОСОБА_1 у судовому засіданні вказував, що дійсно, працівники поліції пропонували йому пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», він відмовився. Чи пропонували йому поліцейські проїхати до лікарні, він не пам`ятає, а в свою чергу захисник виказує, що ОСОБА_1 взагалі не пропонували пройти огляд у медичному закладі, що на переконання суду є позицією сторони захисту задля уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, при цьому сторона захисту оцінює і тлумачить норми процесуального закону, аналізу і переоцінки доказів на свій лад, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Обставин, які б вказували на упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності судом не встановлено та адвокатом надано не було, як і не надано того, що жодних самостійних дій на проходження огляду ОСОБА_1 не вчиняв, доказів того, що він пройшов огляд на стан сп`яніння у медичному закладі протягом двох годин або більше суду не надано, як і не надано відповідних рішень суду про оскарження дій працівників поліції.

Суд відзначає, що в даному провадженні стороною захисту не заявлялися клопотання про виклик свідків по справі, а тому суд за власною ініціативою нікого не викликав, аби не перебирати на себе функцію обвинувача.

З огляду на вищевказане, перевіряючи доводи адвоката Мельника В.С. щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку, що вони зводяться до особистого тлумачення стороною захисту норм матеріального, процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів. При цьому, вказані учасники провадження, оцінюють і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Наявна в адміністративному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення адміністративного правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні надала суду можливість постановити рішення за наслідками розгляду адміністративного провадження, а доводи сторони захисту щодо неспроможності обвинувачення, висунутого ОСОБА_1 , про порушення норм права, Наказів, Інструкцій, суд належним чином перевірив.

Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, доведеність вини у його вчинені та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в адміністративному провадженні та прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП. При цьому, суд зауважує, що від початку розгляду даного матеріалу сторона захисту реалізовувала свої процесуальні права, передбачені чином законодавством. Упродовж розгляду адміністративного матеріалу інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Мельник В.С., котрому суд надав змогу упродовж слухання справи здійснювати ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, подавати клопотання, чим останній і скористався.

При цьому суд зазначає, що посилання адвоката на правові позиції Верховного Суду, є некоректним, оскільки ці висновки стосуються правовідносин, що регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, а також КК України, а тому є відмінними від правовідносин, які існують у даному провадженні, та, які регулюються нормами КУпАП, зокрема ст. 251 цього Кодексу.

З приводу посилання на певне рішення апеляційної інстанції, на переконання суду, є некоректним, оскільки існуюча в Україні система права, зокрема, про адміністративні правопорушення, не передбачає його джерелом, судовий прецедент.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а тому рішення апеляційного суду на яке посилається захисник, не створює правової позиції, яка б формувала єдність судової практики в Україні.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушникаОСОБА_1 , який свою провину визнав, є працевлаштованим, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

Окрім того, суд зазначає, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, кожен несе індивідуальну відповідальність за те, щоб рух був безпечним.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 занеобхідне призначити адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя: І.В. Дяченко