Провадження №3/522/4368/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Осіік Д.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №459323 від 03.06.2025 року, ОСОБА_1 28.05.2025 року перебуваючи під адміністративним наглядом не з`явився на реєстрацію до ВП №2 ОРУП №1 ГУНП України в Одеській області, чим порушив п.2 постанови Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2023 року про встановлення адміністративного нагляду, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Судовий розгляд проведено за відсутності ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, водночас надав заяву, в якій зазначив, що провину свою визнає та просив судовий розгляд провести за його відсутності.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Так,ч.1 ст. 187 КпАП України передбачено відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1)неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2)неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району(міста)у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) не реєстрація в органі Національної поліції.

Частиною 2 ст. 187 КпАП України, визначено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2023 року відносно ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік. Отже, ОСОБА_1 перебував під адміністративним наглядом та мав дотримуватись встановлених відносно нього обмежень згідно постанови суду до 13.06.2024 року. Жодних доказів на підтвердження того, що відносно ОСОБА_1 продовжено строк адміністративного нагляду після цієї дати до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення події, які ставляться у вину ОСОБА_1 відбулись 28.05.2025 року, отже поза межами встановленого відносно нього адміністративного нагляду, тому його неявка на реєстрацію до органів Національної поліції не містить у собі ознак будь-якої протиправності, оскільки строк адміністративного нагляду відносно нього закінчився 13 червня 2024 року.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суддя має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, у зв`язку з чим, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 187 КУпАП ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: