Долинський районний суд Кіровоградської області
____________________________________________________________________________
20.08.2025 Справа №: 388/1392/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2025 рокум. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., за участю захисника Проценко О.М., розглянув матеріали, що надійшли від відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2025 року о 00:58 годині в м. Долинській, вул. Сонячна, 4-а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки. Від проходження огляду в лікаря-нарколога у КНП «Долинська ЦЛ» відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме нагрудну бодікамеру. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Його захисник Проценко О.М. у судовому засіданні просила закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності в діях підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить до такого висновку.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 363028 від 16 червня 2025 року, цього ж дня о 00:58 годині в м. Долинській, вул. Сонячна, 4-а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки. Від проходження огляду в лікаря-нарколога у КНП «Долинська ЦЛ» відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме нагрудну бодікамеру. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На відеозаписі з місця події, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, який був оглянутий у судовому засіданні, відображено працівника поліції, який привітався з водієм та запитав його куди він прямує. Водій повідомив, що їде до дому з ОСОБА_2 . На вимогу працівників поліції водій надав для перевірки необхідні документи. Водій повідомив, що проживає у АДРЕСА_2 , а працює в Укренерго. Під час комендантської години керує, оскільки засидівся у своїх батьків. Поліцейський повідомив, що від водія чути запах алкоголю. У зв`язку з цим водієві запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер». Водій відмовився. Поліцейський запропонував водієві пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Водій повідомив, що випив пляшку пива та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичному закладі. Після цього поліцейський повторно запропонував водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі та одночасно роз`яснено, що у разі відмови від огляду на стан сп`яніння стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Водій повідомив поліцейському, що протоколу стосовно нього складати не потрібно та погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. У зв`язку з цим водій попросив у поліцейського дозволу взяти власну сумку та вже після цього їхати до медичного закладу. Далі працівники поліції разом з водієм приїхали до медичного закладу та вже після цього водій без будь-яких пояснень почав залишати територію медичного закладу. Поліцейський за такої поведінки попередив водія, що на нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за відмову від огляду на стан сп`яніння. Водій повідомив поліцейському, що не проходитиме огляд на стан сп`яніння. Йому роз`яснено про можливість отримання тимчасового дозволу на керування транспортним засобом, а також роз`яснено його права. Водій підтвердив, що йому все зрозуміло.

Аналізуючи зміст відеозапису з місця події, можливо стверджувати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки його поведінка на місці події однозначно про це свідчить. Водій перебув поряд з автомобілем. Інших осіб, окрім нього та поліцейських на місці не було. Водію на місці повідомлено, що ведеться відеофіксація та він визнавав, що керував транспортним засобом та їхав з Устинівки від своїх батьків до дому під час комендантської години, оскільки засидівся у батьків. Водій взагалі не стверджував, що транспортним засобом не керував, а також не стверджував, що транспортним засобом керував інший водій. ОСОБА_1 є володільцем цього транспортного засобу. Сукупність цього беззаперечно вказує, що саме ОСОБА_1 був водієм та попередньо керував транспортним засобом. Доводи відображені в запереченні захисника про протилежне не спростовують зазначеного.

Зі змісту наданих відеозаписів слідує, що подія фіксувалась на відеореєстратор, що закріплений на поліцейському. Про це свідчить зміст та характер відео.

Відповідно до сформованої практики Верховного Суду, один і той же електронний документ може існувати на різних носіях, і всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення. Тому ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія.

До такого по суті висновку доходив Верховний Суд у постанові від 30 серпня 2023 року (справа № 289/445/18).

Верховний Суд у постанові від 10 вересня 2020 року (справа № 751/6069/19) визначив, що матеріальний носій - це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Отже, DVD-R чи інший носій інформації є виключно електронним носієм електронного документа, а всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення. Ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним. У цьому конкретному випадку відеозапис, що міститься на DVD-R є оригінальним електронним документом, який безпосередньо був досліджений судом у судовому засіданні в присутності сторони. На переконання суду цей відеозапису стосується цієї події, відтворює зміст обстановки та обставин події.

Поведінка ОСОБА_1 на місці події, свідчить про спрямованість його умислу на категоричну відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння в будь-яких визначених формах.

Інші доводи захисника, що містяться в запереченні проти протоколу про адміністративне правопорушенні не спростовують змісту відеозапису та ніяким чином не свідчать про відсутність події.

Будь-яких обґрунтованих доводів, доказів чи переконань, що спростовують вищенаведене, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. У цій справі особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення разом з ним надано сукупність фактичних даних, що поза розумним сумнівом доводять винуватість водія в адміністративному правопорушенні.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пунктів 2-4, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пунктів 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року N 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за N 1413/27858 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, тобто внаслідок, зокрема запаху алкоголю з порожнини рота водія транспортного засобу, вираженого тремтіння пальців рук, різкої зміни забарвлення шкірного покриву обличчя.

Саме за наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, поліцейським йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

Окремо слід звернути увагу, що водій на місці події погоджувався з тим, що попередньо вживав алкоголь та керував транспортним засобом.

Згідно з п. 7 Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до чч. 1-5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Наявність носія відеозапису з місця події є достатнім самостійним доказом проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

Зі змісту відеозапису з місця події слідує, що процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння фіксувалась на нагрудну камеру закріплену на поліцейському. Відеозапис під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння має безперервний характер. Про це свідчить зміст відеозйомки.

У цій справі до протоколу про адміністративне правопорушення особою, яка його склала додано відеозапис з нагрудної камери поліцейського. Цьому відеозапису суд надав оцінку у цій постанові, про що зазначено вище.

На переконання суду у цій справі поза будь-яким розумним сумнівом особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення доказано винуватість водія ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про неправомірність огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу.

Окремо слід зазначити, що зміст відеозапису без будь-яких сумнівів підтверджує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, виявляв ознаки алкогольного сп`яніння, а також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння запропонованого поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а також в медичному закладі. Тобто в цьому випадку поліцейським повністю дотримано вимоги ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а виключно порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що регламентований цією статтею робить результати огляду на стан алкогольного сп`яніння недійсним.

Доводи захисника відображені у змісті письмових заперечень про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення вищезазначеного ніяким чином не спростовують, а також не свідчать про невинуватість водія у правопорушенні.

На переконання суду в цій справі не мали місця порушення порядку здійснення поліцейським процесуальних дій, які суттєво вплинули на доказове значення отриманих фактичних даних, а також ніяким чином не звузили права водія або ж обмежили його в можливостях ефективного їх використання.

Таким чином, можливо дійти до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Призначаючи адміністративне стягнення суд враховує особу правопорушника, обставини правопорушення, характер і тяжкість учиненого.

За змістом ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн, тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 221, 247, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід ДЕРЖАВИ 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору (рахунок для сплати: UA0026001, банк: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код: 37993783, код класифікації бюджетів: 22030106).

Стягувач судового збору: Державна судова адміністрація України (місцезнаходження за адресою: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021, ).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суддя Долинського районного судуД. М. Баранський