Провадження № 33/812/364/25 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуюча у першій інстанції Зубар Н. Б.
Доповідачка апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Шурми Є. М.,

особи, відносно якої

провадження у справі закрито ОСОБА_1 ,

захисника Ліпатова С. В.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою захисника Ліпатова С. В. на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 липня 2025 року, у якій виправлена описка на підставі постанови того ж судді від 28 липня 2025 року, ухваленої відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає у АДРЕСА_1 ,

про закриття провадження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, на підставі частини 2 статті 284 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Приймаючи рішення про закриття провадження, суддя у своїй постанові від 28 липня 2025 року зазначила, що відносно ОСОБА_1 18 червня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, за обставинами якого: 16 червня 2025 року о 20 годині 40 хвилині в місті Вознесенську Миколаївської області по вулиці Михайлівській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_1 , де рухаючись по вулиці Михайлівській в напрямку вулиці Матросова в порушення пункту 13.1 ПДР України, проявив неуважність, не обрав безпечну швидкість та безпечну дистанцію руху, здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2108», під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався попереду в попутному напрямку, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, а автомобілі - механічні пошкодження.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито з направленням постанови судді до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області для внесення в порядку статті 214 КПК України відомостей до ЄРДР за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статями 286, 286? КК України, надавши органам поліції виписку з медичної карти потерпілого ОСОБА_2 .

Не погодившись з такою постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Ліпатов С. В. подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Зміст скарги виклав на 11ти аркушах, з яких лише п`ять абзаців присвятив суті оспореного ним судового рішення. Решта змісту стосується іншого складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та не має відношення, ні до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, ні до суті ухваленої постанови судді за наслідками розгляду справи в межах протоколу за статтею 124 КУпАП.

Посилаючись на наявність підстав для закриття провадження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, захисник вказав, що при здійсненні ОСОБА_1 маневру обгону та зіткнення з автомобілем потерпілого, водії та пасажири не постраждали, але автомобілі отримали значні пошкодження. Усі матеріальні та моральні збитки ОСОБА_1 потерпілому компенсовані та скарги і претензії у ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відсутні.

За наведеного вважав безпідставним закриття суддею провадження з направленням матеріалів до поліції, в той час як воно підлягало закриттю за відсутністю складу правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення захисника Ліпатова С. В., Рапового І. М. на підтримку доводів скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який у відповідності до статті 251 КУпАП є доказом у справі.

За такого постанова, згідно до положень статті 283 КУпАП, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Так, за матеріалами справи ОСОБА_1 ставиться до провини порушення пункту 13.1 ПДР України, з огляду на які, він був неуважним, не вибрав безпечної швидкості і безпечної дистанції, рухаючись з автомобілем потерпілого у попутному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобів, яке призвело, як до отримання автомобілями пошкоджень, так і потерпілим ОСОБА_2 тілесних ушкоджень.

Наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_2 зафіксовано під час викладення уповноваженою особою об`єктивної сторони при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП (а.с.1).

В той же час ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого у справі не визначений (а.с.1).

Однак, за довідкою слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївської області, що складена 17 червня 2025 року за результатами розгляду повідомлення зі служби «102», слідчим, який діяв в межах компетенції судово-медичного експерта, здійснена оцінка ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, заподіяних внаслідок ДТП ОСОБА_2 , з посиланням на наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995 «Про правила судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», без дослідження медичних документів та проведення самого судово-медичного дослідження, оскільки до ЄРДР дані про вчинення кримінального правопорушення задля здійснення досудового розслідування, зокрема з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого, не внесені (а.с.3-4).

Натомість, за випискою із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення (а.с.26) слідує, що ОСОБА_2 під час складення слідчим довідки про оцінку ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, в період з 16 по 20 червня 2025 року знаходився на стаціонарному лікуванні з основним діагнозом: компресійний перелом тіла L4, забій грудної клітини. Направлений для подальшого амбулаторного лікування та проведення консультацій з нейрохірургом.

В свою чергу, заперечуючи проти визначення цього діагнозу потерпілому під час його перебування на стаціонарному лікуванні, захисник подав опис проведеного потерпілому рентгену та зазначив у суді апеляційної інстанції, що дані виписки хворого із медичної карти не є підставою для визначення потерпілому іншого ступеню тілесних ушкоджень, для чого запросив додатково допитати в якості спеціаліста патологоанатома ОСОБА_3 , який раніше працював судово-медичним експертом.

Але ОСОБА_3 суду пояснив, що визначити ступень тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому можливо в порядку винесення слідчим постанови про призначення судово-медичної експертизи, за наслідками якої складається висновок, де визначається ступень ушкоджень.

Тобто судово-медичне визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться згідно з Кримінальним та Кримінально-процесуальним кодексами України і Правилами судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 (далі Правила №6).

Тому за пунктами 1.4, 4.4 цих Правил №6 до складання судово-медичних документів при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень пред`являються загальні вимоги за положеннями КПК України, а також цим Кодексом визначаються права і обов`язки експерта, та проводиться судово-медична експертиза з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень шляхом медичного обстеження потерпілих або на підставі медичних документів.

Після чого за результатами відомостей, що встановлені при проведенні експертизи, складаються підсумки у вигляді висновку експерта (акту). При тому заміна висновку експерта (акта) випискою чи іншими документами у цьому разі забороняється (пункти 4.10, 4.16 Правил №6).

Отже, аналізуючи наведене, суддя суду першої інстанції правильно встановила, що вид та ступень тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_2 на час складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, не визначена, внаслідок чого на час слухання справи у суді не можливо визначити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення чи навпаки, складу кримінального правопорушення.

Тому, враховуючи передчасність складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, без попереднього внесення даних до ЄРДР про кримінальне правопорушення, суддя правильно закрила провадження у справі про адміністративне правопорушення з її направленням до компетентного органу задля внесення даних до ЄРДР, в межах досудового розслідування якого слід провести судово-медичну експертизу з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень, заподіяних потерпілому під час ДТП.

Наслідком здійснення відповідних дій Вознесенським РУП ГУНП в Миколаївській області стане або подальше проведення відносно ОСОБА_1 досудового слідства, або закриття кримінального провадження зі складенням протоколу про адміністративне правопорушення в порядку частини 7 статті 38 КУпАП, а не в порядку статті 254 КУпАП, на положення якої звертав увагу захисник. Так як самі строки складення протоколу про адміністративне правопорушення не є підставою для закриття провадження у справі, що визначаються положеннями статті 247 КУпАП.

В той же час, вважаючи необхідність встановити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого, суддя обґрунтовано закрила провадження у справі відповідно до частини 2 статті 284 КУпАП.

Ці висновки судді ґрунтуються на правильно встановлених нею обставинах справи та оцінених доказах за визначеним стандартом доказування «поза розумним сумнівом», у відповідності до якого вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена працівниками поліції без виникнення жодних сумнівів.

На підставі викладеного суддею суду першої інстанції правильно та обґрунтовано закрито провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення, який складено уповноваженою особою передчасно, без проведення попередньої перевірки ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому внаслідок ДТП, що може бути встановлено виключно у межах досудового розслідування кримінального правопорушення. Тому апеляційний суд не вбачає підстав для зміни чи скасування постанови судді за поданою захисником скаргою .

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ліпатова С. В. залишити без задоволення, а постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 липня 2025 року, у якій виправлена описка за постановою того ж судді у той же день, та якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито, в зв`язку з направленням постанови для внесення в порядку статті 214 КПК України відомостей до ЄРДР - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова