Справа № 569/3405/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Діонісьєва Н.М., з участю представника Рівненської митниці Пастушенко Н.А., розглянувши справу, яка надійшла з Рівненської митниці Держмитслужби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , директор ТОВ «Профстартальфа ВП»

за ч. 1 ст. 483 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2025 року складено протокол № 0006/UA204000/2025 відповідно до якого, декларантом ОСОБА_2 (ШН ) в Рівненську митницю подано до митного оформлення митні декларації типу EК10АА N?UA204020/2022/030531 від 21.11.2022 року; N? UA204020/2022/030604 від 21.11.2022 року; N? UA204020/2022/030605 від 21.11.2022 року; N?UA204020/2022/030612від 21.11.2022 року з метою експорту сільськогосподарської продукції загальною брутто/нетто вагою 96 000 кг, вартістю 15 360,00 Доларів США (по курсу НБУ на дату оформлення митних декларацій 561 694,696 грн).

Митне оформлення товарів за зазначеними митними деклараціями здійснено з наданням документів, які передбачені ст. 335 Митного Кодексу України, серед яких: зовнішньоекономічний контракт від 01.10.2022 N?01/10/22; інвойси N?N?166, 165, 163, 164 від 21.11.2022 року; CMR N?N?166, 165, 163, 164 від 21.11.2022 року.

За результатом аналізу товаросупровідних документів встановлено, що продавцем товару заявлено ТОВ «ПРОФСТАРТАЛЬФА ВП» (Україна, 04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 3), покупем - «Mobisena UAB» (Polocko 4B-20, Vilnius), а отримувачем компанія «EWL GROUP S.R.L.» (COM. VOLOVAT, NR. 600, VOLOVAT, JUD. SUCEAVA, ROMANIA).

Рівненською митницею з метою перевірки укладання зовнішньоекономічного контракту N?01/10/22 від 01.10.2022, до митних органів Литовської Республіки направлено проект запиту (вих. N? 7.13-3/20-01/4-20/3629 від 07.06.2024).

16.10.2024 року на адресу Рівненської митниці надійшов лист

Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від

16.10.2024 N?26-02/26-04/7/2316, яким направлено відповідь митних органів

Литовської Республіки на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України сільськогосподарської продукції ТОВ «ПРОФСТАРТАЛЬФА ВП» (м. Київ, вул. вул. Теліги Олени, буд. 3).

Митні органи Литовської Республіки повідомили, що литовська компанія

UAB «Mobisena» з 2020 року не здійснювала зовнішньоторговельних операцій

та не укладала вищезазначеного контракту з ТОВ «ПРОФСТАРТАЛЬФА

ВП». Отже, даний контракти може бути фіктивним. Оскільки, компанія UAB

«Mobisena» повідомила митні органи Литовської Республіки про те, що вона не здійснювала трансакцій, то поданий директором ТОВ «ПРОФСТАРТАЛЬФА ВП» () ОСОБА_1 (за посередництва декларанта ОСОБА_3 ) до митного оформлення зовнішньоекономічний контракт N?01/10/22 від 01.10.2022 необхідно вважати таким, що отриманий незаконним шляхом та містить неправдиві відомості стосовно покупця.

Відповідно до Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від

16.04.1991 N? 959-XII зовнішньоекономічна діяльність це діяльність суб?єктів господарської діяльності України та іноземних суб?єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Також, даним Законом визначено поняття зовнішньоекономічного

договору (контракту). Відповідно, зовнішньоекономічним договором(контрактом), є домовленість двох або більше суб?єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов?язків у зовнішньоекономічній діяльності. Іноземними суб?єктами господарської діяльності є суб?єкти господарської діяльності, що мають постійне місцезнаходження або постійне місце проживання за межами України.

Згідно з ст. 6 вищевказаного Закону суб?єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб?єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом.

За результатом здійсненої митницею перевірки встановлено,

литовська компанія UAB «Mobisena» не укладала зовнішньоекономічний контракт від 01.10.2022 N?01/10/22 з ТОВ «ПРОФСТАРТАЛЬФА ВП» (), а отже, вона не могла бути покупцем товарів. Таким чином, директор ТОВ «ПРОФСТАРТАЛЬФА ВП» свідомо надав митним органам України (через митного брокера) контракт N?01/10/22 від 01.10.2022 року, отриманий незаконним шляхом.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 р. N? 8 судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Так, відповідно до абз. 4 п. 6 даної Постанови документами, що отримані незаконним шляхом, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені, чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Митного кодексу України для поміщення товарів у митний режим експорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари; виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 3.2. Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 р. N?651, відомості, заявлені у митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Підпунктом г, п.1, ч1. ст. 335 Митного кодексу України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: комерційні документи на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів.

Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 ст. 264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно графи митних декларацій типу EK10AA N?UA204020/2022/030531 від 21.11.2022 року; N?UA204020/2022/030604 від 21.11.2022 року; N?UA204020/2022/030605 від 21.11.2022 poкy; N?UA204020/2022/030612 від 21.11.2022 року ТОВ «ПРОФСТАРТАЛЬФА ВІ» () є відправником сільськогосподарської продукції.

Згідно графи 9 вищезазначених митних декларацій TOB «ПРОФСТАРТАЛЬФА ВП» (), є особою відповідальною за фінансове врегулювання. Станом на дату оформлення митних декларацій директором ТОВ «ПРОФСТАРТАЛЬФА ВП» () значився громадянин України ОСОБА_1 .

Відповідно до положення ст. 459 Митного кодексу України, суб?єктами відповідальності при вчиненні порушення митних правил підприємствами с посадові особи цих підприємств.

Згідно з ч. 2 ст. 459 та пт. 7, 43 ст. 4 Митного кодексу України, суб єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства - керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов?язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Таким чином, директор ТОВ «ПРОФСТАРТАЛЬФА ВП» (), громадянин України ОСОБА_1 , вчинив дії, спрямовані на переміщення сільськогосподарської продукції в кількості 96 000 кг, загальною вартістю 561 694,696 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням мирному органу як підстави для переміщення товару документів (зовнішньоекономічний контракт N?01/10/22 від 01.10.2022 року), одержаних незаконним шляхом.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 Митного кодексу України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Клопотань про розгляд справи у його відсутності, чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом не надіслав.

Представник Рівненської митниці Держмитслужби Пастушенко Н.А. в судовому засіданні матеріали про порушення митних правил підтримала і просила застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, за якою кваліфіковані його дії.

Заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною першою ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 9, 10 КУпАП правопорушення визнається вчиненим: 1) умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, 2) з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

За приписами ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений МК України а іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів вказаним Кодексом чи іншими законами України, і за які вказаним Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Порушення митних правил, встановлене диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України, полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Так, елементами складу адміністративного правопорушення (в тому числі порушення митних правил) є його об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єктивна сторона та суб`єкт правопорушення.

У цьому розумінні переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, перелічених у ст. 483 МК України.

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України документів, одержаних незаконним шляхом або такого, що містить неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року № 8 документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі, зокрема протоколом про порушення митних правил №0006/UA204000/2025 від 09 січня 2025 року, службовою запискою головного державного інспектора оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил ОСОБА_4 від 09 січня 2025 року та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року № 8, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Відповідно до ст. 336 МК України, митний контроль здійснюється шляхом проведення митного огляду та перевірки документів і відомостей, які відповідно до статті 335 МК України надаються митним органам під час переміщення товарів через митний кордон України.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття органом доходів та зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний : 1)здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Таким чином, матеріалами справи доведено та судом встановлено, що особою, яка притягується до відповідальності, вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом надання в якості підстави для переміщення товарів до органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 483 МК України.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з порушника судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 257, 293, 458, 485, 486, 495 МК України, ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі 75 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 421271,01 грн. без конфіскації товарів.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Рівненського міського суду Н.М. Діонісьєва