ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2262/25 Справа № 203/2521/25 Суддя у 1-й інстанції - Вусик Є. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

адвоката Братцевої Н.С.

у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Братцевої Н.С. на постанову Центрального районного суду міста Дніпра від 22 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскаржуваною постановою Центрального районного суду міста Дніпра від 22 липня 2025 року, 10.04.2025 року о 22.56 год. в м. Дніпрі по вул. Курчатова, буд. 10, ОСОБА_1 керував т/з Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку, з використанням спеціального технічного приладу - газоаналізатора Drager ALKOTEST 0074, який показав позитивний результат 1.23‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Братцева Н.С. просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування необхідності поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що даний строк було пропущено з поважної причини, оскільки стороні захисту було направлено лише вступну та резолютивну її частину, натомість повний текст оскарженого рішення був відсутній у Єдиному державному реєстрі судових рішень станом на день подання апеляційної скарги, що унеможливлювало направлення апеляційної скарги згідно термінів, встановлених законодавством.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим остання підлягає скасуванню.

Вважає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку із чим він вважається недійсним, а протокол ЕПР № 296800 від 10 квітня 2025 року є недопустимим доказом, оскільки не відповідає встановленій формі.

Так, на переконання захисника, ОСОБА_1 не було порушено будь-які вимоги ПДР, а відтак зупинка транспортного засобу під його керуванням була безпідставною, у зв`язку із чим всі подальші дії працівників поліції щодо огляду останнього на стан сп`яніння є незаконними за принципом «плодів отруйного дерева».

Крім того, згідно із чеком, роздрукованим за наслідками огляду, температура оточуючого повітря була на 6°C вищою від зазначеної у довідці ДРЦ з гідрометеорології щодо того самого дня, що може вказувати на технічну несправність приладу Драгер та недостовірність його показань.

Зазначає, що огляд ОСОБА_1 здійснювався під час повітряної тривоги, без вжиття будь-яких заходів безпеки, чим була створена небезпека життю та здоров`ю останнього.

Акцентує увагу на тому, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 являє собою чек-роздруківку та не відповідає нормативним вимогам.

Вказує на наявність пом`якшуючих обставин, а саме те, що ОСОБА_1 є опікуном свого батька, який є інвалідом І групи та потребує постійного відвідування медичних закладів, а відтак позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами обмежує його батька у доступі до медичної допомоги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника, яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи захисника про те, що до її електронного кабінету ЄСІТС було 23.07.2025 року направлено лише резолютивну частину оскарженого рішення, натомість повний його текст стороні захисту не надавався у будь-який спосіб, що об`єктивно унеможливлювало своєчасне подання вмотивованої апеляційної скарги, матеріалами справи не спростовуються.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП (а.с.1); рапортом поліцейського (а.с. 4); актом огляду на стан сп`яніння (а.с. 2), результатом огляду із використанням алкотесту Drager ALKOTEST 0074, згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав результат 1.23‰ (а.с. 3); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом належними доказами, зокрема результатом алкотесту Drager ALKOTEST 0074, згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав 1.23‰, що значною мірою перевищує допустиму норму.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Апеляційні доводи захисника суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вони в цілому зводяться до оспорювання з формальних міркувань окремих доказів і другорядних обставин, які не мають істотного значення для справи, та висловлення апелянтом свого власного тлумачення положень законодавства про адміністративні правопорушення.

Натомість цими доводами не спростовується наявність підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме того факту, що останній у порушення вимог п. 2.9а ПДР України керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з рапорту працівника поліції (а.с. 4) вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений, так як під час здійснення маневру, а саме перелаштовування з крайньої правої у крайню ліву смугу, ОСОБА_1 не подав сигнал повороту покажчиком завчасно до початку маневру, чим порушив п. 9.2 та 9.4 Правил дорожнього руху України. Згідно із відеозаписом, саме така причина зупинки транспортного засобу була оголошені працівником поліції водієві ОСОБА_1 на початку спілкування із ним, проти чого останній не заперечував.

Доводи сторони захисту про те, що результати огляду за допомогою приладу «Драгер» є недостовірними у зв`язку з різницею у 6°C, між показником температури, зафіксованим у чеку-роздруківці, та довідкою ДРЦ з гідрометеорології, є безпідставними, оскільки прилад «Драгер» фіксує температуру навколишнього середовища безпосередньо у місці та часі проведення огляду, тоді як довідка ДРЦ відображає усереднені показники по регіону. Таким чином, різниця у декілька градусів є об`єктивно пояснюваною та не свідчить про технічну несправність приладу.

Доводи захисника щодо проведення огляду ОСОБА_1 під час повітряної тривоги суд апеляційної інстанції відкидає як формальні, оскільки у контексті вимог КУпАП така обставина не свідчить про незаконність дій працівників поліції або недійсність їх результатів. Крім того, згідно із відеозаписом останній будь-яких міркувань або заперечень, пов`язаних із повітряною тривогою, не висловив.

Доводи апеляційної скарги стосовно наявності пом`якшуючих відповідальність обставин, а саме того, що батько ОСОБА_1 є інвалідом І групи та потребує постійного відвідування медичних закладів, в чому він буде обмежений внаслідок позбавлення останнього права керування транспортними засобами, не обгрунтовують апеляційних вимог.

Так, відповідно до ст. ст. 33, 34 КУпАП пом`якшуючі обставини враховуються судом при обранні виду та розміру адміністративного стягнення. Разом із тим, щодо правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, законодавець визначив обов?язкове та безальтернативне застосування як штрафу у конкретному розмірі, так і позбавлення права керування транспортними засобами.

Інші доводи апелянта апеляційний суд розцінює як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом істотних порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу адвоката Братцевої Н.С. залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду міста Дніпра від 22 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови буде оголошений о 09-00 годині 29 серпня 2025року.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця