Справа № 550/1028/25
Провадження № 3/550/430/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року селище Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Михайлюк О.І., розглянувши об`єднану справу, яка надійшла від СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 КУпАП, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяники України, жительки АДРЕСА_1 , раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася

встановив:

17.07.2025 о 23 год 25 хв ОСОБА_1 в селищі Скороходове по вул. Сумська, Полтавського району Полтавської області, керувала ТЗ AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія із використанням алкотестеру "Драгер 6810" ARBH - 0517 з результатом 0,95 проміле. Огляд проводився в присутності двох свідків та із застосуванням нагрудних відеореєстраторів G23A5288, G23A5314 у порядку ст. 266 КУпАП, чим порушила п. 2.9.а ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 17.07.2025 о 23 год 25 хв ОСОБА_1 в селищі Скороходове по вул. Сумська, Полтавського району Полтавської області, керувала ТЗ AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом, чим порушила п. 2.1.а ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП

ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву про визнання вини та просила суворо не карати.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 1.9. Правил дорожнього руху України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.9 А ПДР України водієві забороняється керувати т/з в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015року (далі по тексту Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю досліджених суддею доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №160280 від 18.07.2025, чеком Драгер, яким зафіксовано результати проведення тесту на стан алкогольного сп`яніння, матеріалами відеозапису, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями ОСОБА_1 , довідкою згідно якою не притягалася до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в справі матеріалами, суддя дійшов висновку про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Частина друга статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно п.2.1 А. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених суддею доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №337177 від 18.07.2025, поясненнями ОСОБА_1 , довідкою про те, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія та не являється водієм; довідкою про те, що не притягалася до адміністративної відповідальності відповідальності.

Отже, суддя дійшла висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Частиною 2 ст. 13 КпАП України встановлено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Суд зазначає, що у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 р. у справі № 702/301/20 викладено правовий висновок, згідно якого особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 Кримінального кодексу України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

При розгляді цієї справи Об`єднана палата ККС ВС прийшла до висновку, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей 286, 286-1 Кримінального кодексу України, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Виходячи із системного тлумачення положень частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами може бути накладено й на осіб, які керували транспортним засобом без отримання у встановленому законом порядку відповідного права.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 КУпАП, доведена, а тому до неї, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, яке є надзвичайно небезпечним для суспільства, і тих обставин, що посвідчення водія йому не видавалося, належить застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень

Враховуючи, що вчинені ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, становлять підвищену суспільну небезпеку, суддя вважає, що обставини, які б свідчили про доцільність застосування щодо ОСОБА_1 передбачених статтею 24-1 КпАП України заходів впливу та їх дієвість у цьому конкретному випадку, з огляду на фактичні події цієї справи - відсутні.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 23, 33-35, 36, 40-1, 126, 130, 245, 251-252, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 130, ч. 2 ст. 126 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

- за ч. 2 ст. 126 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (3400 грн).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік без оплатного вилучення транспортного засобу (UA0016001, одержувач: ГУК Полтавської області, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, код бюджетної класифікації доходів 21081300; призначення платежу: адміністративний штраф у сфері дорожнього руху відносно ОСОБА_1 , в Чутівський районний суд Полтавської області).

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 грн судового збору (одержувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок UA0026001, призначення платежу: судовий збір по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , Чутівський районний суд Полтавської області, ).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І.Михайлюк