Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №33/4805/477/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 12 березня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 12 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 11.12.2024 о 01 год 13 хв у м.Житомирі, по вул.Дмитрівська, 17, керував транспортним засобом BMW 320d н.з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, водій відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування обставин справи. Зокрема, вказав, що після зупинки працівниками поліції транспортного засобу йому було повідомлено, що він перебуває у розшуку. Після надання відповідних документів на спростування вказаних обставин він направився за місцем свого проживання, при цьому будь-яких ознак наркотичного сп`яніння поліцейські не повідомляли. У подальшому, вже перебуваючи вдома, йому надійшов телефонний дзвінок від лейтенанта поліції Демчука з проханням спуститись до під`їзду будинку з документами та проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після здійснення відповідних перевірок працівниками ТЦК та повернення до місця його проживання, працівники поліції почали світити йому ліхтариком в очі, повідомили про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він категоричного відмовився. Наголосив, що наркотичних засобів не приймає, а лише прописані лікарем ліки, які не впливають на реакцію при керуванні транспортним засобом, жодних ознак наркотичного сп`яніння не мав, про що свідчить відеозапис. Вважає, що огляд на стан сп`яніння працівниками поліції проведений з порушенням вимог законодавства, оскільки такий запропонований з пропуском двох годин з моменту зупинки транспортного засобу та у час, коли він не здійснював керування автомобілем взагалі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №193726 від 11.12.2024 (а.с.1-3); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 11.12.2024 (а.с.4); рапорт лейтенанта поліції інспектора взводу №2 роти №4 БУПП в Житомирській області ДПП від 11.12.2024 (а.с.5); відеозапис події (а.с.6).

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу ІІ).

Як вбачається з відеозаписів фіксації обставин події, ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час дії комендантської години та був зупинений працівниками поліції о 01 год 13 хв. Після з`ясування анкетних даних водія та перевірки документів, виявилось, що він перебуває у розшуку. На спростування таких обставин ОСОБА_1 запропонував прослідувати працівникам поліції до нього додому, де він передав поліцейським підтверджуючі документи про звільнення його у запас. При цьому, під час спілкування з ОСОБА_1 будь-яка підозра про те, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння у працівників поліції не виникала. Взявши у водія номер телефона, працівники поліції поїхали до ТЦК. О 2 год 25 хв поліцейські під`їхали до будинку ОСОБА_1 та попросили останнього проїхати з ними до ТЦК. Після відвідування ТЦК поліцейські доставили ОСОБА_1 назад до місця проживання та о 03 год 03 хв, повідомили останнього про наявність складеного на нього протоколу за ст.130 КУпАП, виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння (зіниці не реагували на світло) і запропонували йому пройти відповідний огляд, на що водій відмовився, зазначаючи, що не керує транспортним засобом, не вживає наркотичні речовини, а лише - призначені йому ліки.

Ухвалюючи судове рішення, суддя місцевого суду не врахував, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 о 01 год 13 хв працівники поліції не виявили та не зафіксували у нього ознак наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 з 01 год 33 хв по 02 год 25 хв перебував за місцем проживання, а в подальшому у ТЦК і транспортним засобом не керував. О 03 год 03 хв на вимогу поліцейського він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Проте, зазначена вимога уповноваженої особи не була пов`язана безпосередньо з фактом керування транспортним засобом, у зв`язку з чим працівниками поліції не було дотримано порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

Тому, складені відносно ОСОБА_1 процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п.39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст.251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 12 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич