Провадження №: 3/755/4280/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2025 р. місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Дніпровського УП ГУНП у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2025 року о 23-50 годині по вул. Братиславська, 9 в м. Києві, неповнолітній ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Сузукі» державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив пункт 2.1а Правил дорожнього руху.

Дії неповнолітнього ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною другою статті 126 КУпАП.

Правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_1 не скористався. В судові засідання призначені на 09 липня 2025 року, 24 липня 2025 року та 11 серпня 2025 року, не з`явився, повідомлявся судом належним чином у встановленому законом порядку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язання з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Оскільки, відповідно до статті 268 КУпАП присутність неповнолітнього ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене частиною другою статті 126 КУпАП не є обов`язковою, враховуючи вжиті судом заходи для його виклику в судові засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без особи, за наявними у справі матеріалами.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, дійшов такого.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.1а Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до частини десятої статті 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано, зокрема, мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку.

Особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, відповідну підготовку в акредитованому закладі або самостійно опанувати зміст теоретичного модуля типової навчальної програми з урахуванням категорій транспортних засобів та пройти відповідну підготовку з практичного керування в акредитованому закладі або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що винність неповнолітнього ОСОБА_1 , повністю підтверджується наданими суду матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 333772 від 18 травня 2025 року, підписаним ОСОБА_1 особисто без зауважень; відео з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що працівники поліції зупиняють ОСОБА_1 за відсутність світла під час руху транспортного засобу в темну пору доби. При вимозі працівників поліції надати документи, ОСОБА_1 повідомляє, що документи на транспортний засіб знаходяться вдома, а посвідчення водія у нього відсутнє, оскільки йому ще не виповнилось 18 років. Після чого, працівники поліції роз`яснюють останьому його права, небезпеку даної ситуації та складають протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях неповнолітнього ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП.

В силу частини першої статті 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП.

Частиною другою статті 13 КУпАП передбачено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісмнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статями 44, 51, 89, 121-127, 130 сттатею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненного правопорушення та особи правопорушника до зазаначених осіб (за винятком осіб, як вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 24-1 КУпАП за вчинення правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані тільки такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Згідно з статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись статтею 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу неповнолітнього ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, враховуючи вимоги статей 13, 24-1 КУпАП, відповідно до яких за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП, до неповнолітнього ОСОБА_1 можуть бути застосовані зазначені в статті 24-1 КУпАП заходи впливу, суд дійшов висновку щодо застосування до ОСОБА_1 заходу впливу у виді попередження.

Керуючись статтями 23, 24-1, 33, 178, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП та застосувати до неповнолітнього захід впливу у виді попередження.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва О.І. Вовк