Справа № 361/3903/25 Головуючий в суді І інстанції - Червонописький В.С.
Провадження № 33/824/3659/2025 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Маляренка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Маляренка С.В. на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05.04.2025 близько о 00 год. 05 хв. на вул. Сергія Москаленка біля буд. 25 в м. Бровари Броварського району Київської області керував т.з. ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням газоаналізатора «Drager» Alcotest 7510 та в закладі охорони здоров`я КНП «ББКЛ» відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі захисник Маляренко С.В. вважає постанову судді першої інстанції незаконною та необґрунтованою, винесеною з грубим порушенням норм процесуального права та норм матеріального права, оскільки до розгляду вказаної справи суд підійшов формально, без з`ясування всіх обставин справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що згідно з Наказом ДПП № 1896 від 18.09.2023 поліцейські батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП в Київській області мали повноваження на обслуговування виключно автомобільної дороги М-01 сполучення «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі», яка проходить в межах Броварського району, але не в м. Бровари, тоді як згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було зупинено саме в м. Бровари, що вказує на те, що поліцейські зобов`язані були повідомити про порушення Броварське РУП ГУНП в Київській області як найближчий орган поліції, однак цього не зробили та, не маючи спеціальних повноважень, незаконно склали протокол про адміністративне правопорушення. Вважає, що за таких обставин такий протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним та допустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП. Також вказав, що матеріали справи не містять жодних належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у визначений в протоколі день, час та місці, а також факт його зупинки, що є підставою для закриття провадження. Крім цього, звернув увагу на те, що додатком 1 Інструкції № 1395 визначено форму протоколу про адміністративне правопорушення для оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, однак у цій справі встановленої форми протоколу матеріали не містять, однак суддя, не дивлячись на це, розглянув справу та прийняв рішення замість закриття провадження або направлення матеріалів на до оформлення. Просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення:

захисникаМаляренка С.В., який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Маляренка С.В. до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відсутності доказів, які б підтверджували факт зупинки його працівниками поліції, то вказані доводи не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах законодавства.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП полягає у керуванні особою транспортними засобами в стані сп`яніння, або у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Факт зупинки чи не зупинки працівниками поліції транспортного засобу не становить об`єктивну сторону вказаного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 знаходився за кермом т.з. ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 . В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що друг попросив його підвезти, і їдуть вони з с. Требухів, оскільки служба таксі їхати відмовилась у зв`язку з пізнім часом. Таким чином, ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він дійсно керував транспортним засобом, а тому в його діях наявна об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про неналежність як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він складений не уповноваженою особою, то вони є безпідставними з огляду на положення ст. 255 КУпАП, згідно яких, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 05.04.2025р. щодо ОСОБА_1 , він складений інспектором патрульної поліції батальону патрульної поліції в м. Бориспіль Київської області Харченко Д.М., тобто особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення за порушення вимог Правил безпеки дорожнього руху. Суд звертає увагу на те, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які б вказували на можливість складання протоколів працівниками патрульної поліції лише в межах певної території.

Доводи апеляційної скарги що стосуються форми протоколу про адміністративне правопорушення не приймаються судом до уваги, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 05.04.2025р. серії ЕПР1 №291092, він містить дату, час, місце його складання, виклад фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення, зазначення статті та частини статті, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності. Відтак, вказаний протокол є належним та допустимим, таким, що оформлений відповідно до вимог законодавства.

Доводів на спростування наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП захисником не надано і не наведено.

З урахуванням викладеного суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у його вчиненні.

Порушень процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

Отже, розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Маляренка С.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька