Справа 362/5668/25
Провадження 3/362/2267/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2025 року місто Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП

встановив:

14.07.2025 о 21:08 год. у с-щі Гребінки Білоцерківського району Київської області по вул. Цукрова, водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.1а ПДР України, керував транспортним Honda Dio, без державного номерного знака, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами на три роки рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2024. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Також 14.07.2025 о 21:08 год. у с-щі Гребінки Білоцерківського району Київської області по вул.. Цукрова, водій ОСОБА_1 , керував транспортним Honda Dio, без державного номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка що не відповідає обстаноці) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та у найближчому медичному закладі водій категорично відмовився.

ОСОБА_1 у судовому засідання вину у скоєному визнав у повному обсязі. Пояснив, що дійсно керував транспортним, не маючи посвідчення водія та будучи позбавленим права керування, повторно протягом року. На вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо протоколу серія ЕПР1 № 391790 від 17.07.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Окрім визнання вини, на думку суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: фактичними відомостями викладеними в протоколі серії ЕПР1 № 391790 від 17.07.2025, даними відеозапису події правопорушення, що відображена на електронному диску, долученому до матеріалів справи і переглянутому в судовому засіданні.

Факт повторного протягом року притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП підтверджується довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення та витягом з адмінпрактики. Так, 24.07.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Щодо протоколу серія ЕПР1 № 391784від 14.07.2025 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин та не керувати транспортним засобом в станів алкогольного сп`яніння.

Рішенням по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Окрім визнання вини, на думку суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема:

-фактичними відомостями викладеними в протоколі серії ЕПР1 № 391784 від 14.07.2025;

-даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя ОСОБА_1 , мав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, однак він не був проведений через його відмову. При цьому у графі з результатами згоден зазначено « ОСОБА_1 » згідно ст. 63 КУ відмовився;

-даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.07.2025, який не реалізовано через відмову ОСОБА_1 ;

-даними письмової розписки ОСОБА_2 від 14.07.2025 про отримання транспортного засобу з метою доставки за місцем проживання;

-даними відеозапису події правопорушення, що відображена на електронних дисках, долученому до матеріалів справи і переглянутому в судовому засіданні.

Той факт, що ОСОБА_3 повторно протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП підтверджується довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення та витягом з адмінпрактики. Так 24.07.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КпАП України, так як він повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, а також керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повторно протягом року, будучи особою яку було підданно адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником такі іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчинених правопорушень, а саме високий ступінь суспільної шкідливості, особу винного, ступінь його вини та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у межах санкцій вказаних статей КУпАП.

Вирішуючи питання щодо можливості накладення на ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке передбачене санкціями, ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки з матеріалів справи судом установлено, що він посвідчення водія був позбавлений, то суд враховує позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 04.09.2023 (справа № 702/301/20), де вказано, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст. ст. 33, ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При цьому санкції вказаних статей КУпАП передбачають також додаткове стягнення у виді оплатного вилученням транспортного засобу та конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника. Оскільки у цій справі відсутні відомості щодо належності ОСОБА_1 на праві приватної власності транспортних засобів, як і транспортного засобу, яким керував, то підстави для накладення додаткового стягнення відсутні.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 23, 33-34, 36, 221, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи за № 362/5668/25 (провадження № 3/362/2267/25) та № 362/5669/25 (провадження № 3/362/2268/25) щодо ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, присвоїти об`єднаній справі № 362/5668/25.

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

- - за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок № UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Дорошенко В.М.