Справа № 357/7073/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олександр Шовкопляс розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 2 КУпАП,

за участі захисника адвоката Чередніченка Ю.М.

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне від 04.05.2025 серії №320146 вбачається, що 04.05.2025 о 15 год. 36 хв. водій ОСОБА_1 , під час руху в Київській області, м. Біла Церква по вул. Вокзальна 22, керував транспортним засобом марки Peugeout 307, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. На вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку водій відмовився, та вчиняє дане правопорушення повторно протягом року, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 2 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином про що у матеріалах справи міститься розписка.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Чередніченко Ю.М. в судовому засіданні просив справу розглядати без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Враховуючи відсутність імперативної заборони розгляду справ про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 КУпАП без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за можливим здійснити розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Чередніченко Ю.М., в судовому засіданні просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з порушенням працівниками поліції ст. 256 КУпАП України, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Клопотання обґрунтовано тим, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб Мічіташвілі Коби та не повідомили про причину зупинки після того почали вимагати надати документи на транспортний засіб та проводити огляд транспортного засобу. Захисник зауважив, що бодікамера №477952 майже весь час пролежала в службовому автомобілі працівника поліції і жодним чином не фіксувала спілкування їх із ОСОБА_1 , а бодікамера № 477924 також не здійснювала безперервну відео фіксацію спілкування з працівниками поліції. Оскільки о 15 годині 59 хвилин 50 секунд працівник поліції з незрозумілих підстав зняв бодікамеру та поклав її в службовий автомобіль, після чого пішов спілкуватися до ОСОБА_1 . Камеру він взяв о 16 годині 25 хвилин. Після чого о 16 годині 30 хвили працівник поліції сів знову в службовий автомобіль де просидів до 17 години 11 хвилин. З 17 години 14 хвилин працівник поліції знову до 17 години 32 хвилин знаходиться в службовому автомобілі в той час як із ОСОБА_1 спілкуються невідомі працівники поліції. Хто це був і про, що вони спілкувалися невідомо. Захисник повідомив, що зіслів ОСОБА_1 його змушували відмовитися від проходження медичного огляду в лікарні. Захисник звертає увагу, що під час огляду автомобіля ОСОБА_1 було виявлено пістолет і з цього приводу була викликана слідчо-оперативна група, яка вилучила даний пістолет (кримінальне провадження в подальшому було закрите в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення). Через годину спілкування, а саме о 16 годині 27 хвилин працівник поліції не встановивши, які саме ознаки стану наркотичного сп`яніннявін виявили у ОСОБА_1 запропонував проїхати до медичного закладу для проходження огляду у лікаря нарколога на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_2 погодився. Однак замість того, щоб завезти ОСОБА_3 до лікарні працівник поліції, який пропонував пройти огляд сів у службовий автомобіль та до лікарні не завіз. Також працівники поліції без відео фіксації при розмові із ОСОБА_4 постійно казали, що якщо він відмовиться від проходження огляду то йому нічого не буде і вони складуть протокол, що він відмовився від проходження огляду. Так о 17 годині 32 хвилини до нього знову вийшов працівник поліції, який запропонував проїхати до лікарні і почав питати чи поїде до медичного закладу. ОСОБА_1 знову вагався, але все ж таки відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі оскільки повірив працівникам поліції що за це йому нічого не буде.

Захисник зауважив, що ОСОБА_1 категорично не погоджується із складеним на нього протоколом і не визнав свою вину, оскільки не перебував в стані наркотичного сп`яніння і взагалі не вживав наркотичні засоби та постійно перебував на військовій службі. Захисник повідомив, що ОСОБА_1 під тиском поліцейських відмовився пройти огляд, крім того в його автомобілі перебувала малолітня особа, котру потрібно було завезти до дому оскільки вже й так пройшло понад дві години. Про наслідки відмови поліцейські йому не повідомили. Наголосив на тому, що кінцева відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була спричинена психологічним тиском на нього поліцейськими та введення його в оману. Також на відеозапису події жодного разу не видно де саме і як працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки на стан наркотичного сп`яніння, навпаки на відеозаписах чітко видно, що жодного тремтіння пальців рук у ОСОБА_3 не було, він поводився спокійно і його поведінка повністю відповідала обстановці яка склалася. Крім того дана подія відбуваласі понад 2 години, що суперечить Інструкції.

Особливо захисник акцентував увагу суду, на те що працівники поліції в своєму протоколі вказали на повторне протягом року вчинення ОСОБА_1 правопорушення, однак даний факт також не доведений матеріалами адміністративної справи. ОСОБА_1 раніше за ст. 130 КУпАП України не притягувався і водійського посвідчення не позбавлявся і про це почув вперше саме 04.05.2025 року від працівників поліції. Повідомив, що ОСОБА_1 має водійське посвідчення, яке знаходиться у нього і в 2025 році неодноразово зупинявся працівниками поліції, які перевіривши його особу, жодних претензій до нього не мали. Крім того якщо б ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП то у нього б було вилучено водійське посвідчення на місці зупинки, оскільки він є громадянином іншої держави і не має застосунку «ДІЯ» який би міг показати під час перевірки водійського посвідчення працівниками поліції. Відзначив, що згідно Постанови Деснянського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України притягнуто громадянина ОСОБА_5 , щодо ОСОБА_6 жодного провадження в Деснянському районному суді м. Києва не було і не має, а тому вважає, що постанова Деснянського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_5 не має жодного відношення до ОСОБА_1 .На підставі наведеного, захисник вважає, що провадження щодо ОСОБА_1 підлягає до закриття. Приєднав до матеріалів справи клопотання.

Суд, заслухавши пояснення адвоката Чередніченка Ю.М., дослідивши письмові матеріали справи, відео запис з місця події, приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735) (далі по тексту Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008) (далі по тексту Порядок), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015) (надалі по тексту Інструкція 2).

Так, згідно з п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

В свою чергу, у відповідності до п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З огляду на викладене, необхідно зазначити, що саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, має наслідки притягнення водія до адміністративної відповідальності, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_1 водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст. 130КУпАП України.

В свою чергу, у відповідності до п. 8 Порядку та ст. 266 КУпАП, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3, 4 розділу І Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд настан сп`яніння. Разом з тим, поліцейським до матеріалів справи не додано будь -яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 320146 від 04.05.2025 року, водій водій ОСОБА_1 , під час руху в Київській області, м. Біла Церква по вул. Вокзальна 22, керував транспортним засобом марки Peugeout 307, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість.

З наданого працівниками поліції відеозаписів з нагрудних камер від 04.05.2025 року, «clip-0» о 16:25 год. неможливо пересвідчитись, яким чином співробітник патрульної поліції встановив наявність вказаних ознак наркотичного сп`яніння він почина роз`яснювати права але ознаки не встановлює. На відеозаписі не зафіксовано жодних ознак наркотичного сп`яніння, а поведінка ОСОБА_1 була адекватною для подій зафіксованих в протоколі. Це в свою чергу свідчить про те, що на відеозаписі не зафіксовано, які саме у ОСОБА_7 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а також, які саме дії вчиняв поліцейський, направлені на виявлення ознак сп`яніння, зазначених в протоколі.

В свою чергу, у відповідності до п. 8 Порядку та ст. 266 КУпАП, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, з переглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейських, які долучено до матеріалів справи, вбачається, на пропозицію поліцейського пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, ОСОБА_1 неодноразово погоджувався, однак, працівники поліції не доставили його до медичного закладу, а натомість ще декілька разів пропонували проїхати до медичного закладу, але до нього не завезли та склали відносно ОСОБА_1 протокол за порушення п. 2.5 ПДР України. Крім того «clip-0» із нагрудної камери поліцейського зафіксовано, як 04.05.2025 о 16:27 год. працівник поліції вимагає пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Тому виникають сумніви щодо упередженості патрульних поліції під час складання протоколу про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Крім того наявні в матеріалах справи відеозаписи є фрагментарними, що не в повному обсязі відображають окремі дії та події або ж взагалі не фіксують весь перебіг подій, відтак вони не можуть бути прийнятими до уваги як такі, що дозволяють зробити однозначний висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не можуть спростувати пояснення надані захисником у судовому засіданні.

Разом з тим, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського «clip-0 зафіксовано, як 04.05.2025 о 15:39 год. який долучено до матеріалів справи, вбачається, що підставою пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння слугувало встановлення поліцейським через судову владу, що ОСОБА_1 раніше притягувався до відповідальності.

Таки чином, враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, при яких водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, суддя зазначає, що працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані сп`яніння і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя, вимагаючи проїхати до медичного закладу. При цьому, в судовому засіданні встановлено, що у працівників поліції не було достатньо підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі Раманаускас проти Литви від 05.02.2008) .

Згідно положення ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності.

З урахуванням викладеного, оцінивши наведені вимоги законодавства і наявні докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суддя дійшов висновку, що справу належить закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП .

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останнього.

На підставі викладеного, керуючись статтями 130 ч. 2, 221, 245, 247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОлександр ШОВКОПЛЯС