П О С Т А Н О В А

іменем України

26 серпня 2025 року м. Снігурівка

справа № 485/1576/25

провадження №3/485/472/25

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Бодрова О.П., за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , маючої на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,

установила:

25 липня 2025 року близько 22:30 у м.Снігурівка Баштанського району Миколаївської області по вул.Калинова, 75, ОСОБА_1 керувала автомобілем CHERY AMULET днз НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не реагувала на її зміну, не вибрала безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснила наїзд на перешкоду (огорожа домоволодіння), внаслідок чого автомобіль та огорожа отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.2.3 б Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Окрім того, 25 липня 2025 року близько 22:30 у м.Снігурівка Баштанського району Миколаївської області по вул.Калинова, біля будинку №75, ОСОБА_1 керувала автомобілем CHERY AMULET днз НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою ALCOTEST DRAGER 6820, результат огляду склав 1,39%. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9. «а» ПДР України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За кваліфікації дій правопорушника за двома статями КУпАП до суду надійшли окремі протоколи та заведено два адміністративні провадження за №485/1576/25, №485/1577/25.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки вищевказані протоколи складені щодо однієї і тієї ж особи, одночасно розглядаються судом, відтак вважаю за доцільне адміністративні справи щодо ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження та присвоїти єдиний номер.

ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю визнала себе винною, зазначила, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відповідають дійсності. У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем просила суд відстрочити виконання постанови строком на три місяці.

Окрім повного визнання вини ОСОБА_1 її винуватість у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №402720 від 25.07.2025, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №402708 від 25.07.2025, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- даними схеми місця ДТП від 25.07.2025;

- первинними письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 від 25.07.2025;

- результатами тестування на алкоголь ОСОБА_1 за допомогою ALKOTEST 6820, тест №401 від 14.01.2025, з позитивним результатом 1,39%;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5315479 від 25.07.2025;

- відео - файлами, доданими до матеріалів справи. З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодилася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зазначила, що керувала транспортним засобом, ДТП вчинено з її вини. З результатами тестування погодилася.

При вирішенні питання винуватості ОСОБА_1 або її спростування, врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.

Відповідно до вимог ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно із пунктом 10 Розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Неправомірні дії ОСОБА_1 полягають у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і є порушенням п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 р., суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.3. «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності виходжу з такого.

Згідно довідки старшого дільничного офіцера поліції СВГ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області встановлено, що відповідно до бази ІКС ІПНП, інформація щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутня.

Разом з тим, суд встановив, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5315479 від 25.07.2025, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

У свою чергу за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено два альтернативні види стягнення для різних суб`єктів відповідальності, а саме: накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У Правилах дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, зокрема у п.1.10. визначено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом (ч. 2 ст. 30 КУпАП).

Таким чином нормами КУпАП, зокрема ст. 130 КУпАП встановлено обмеження щодо призначення додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що прямо передбачено у санкції статті (санкції частини статті) КУпАП, особам, які на момент вчинення правопорушення не мали права керувати транспортними засобами. Отже положення зазначеної статті містять закріплення правових підстав призначення стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами тільки якщо воно прямо передбачено у санкції норми ст. 130 КУпАП і може бути застосоване лише щодо «водія».

З огляду на викладене суд не може застосувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 (справа №702/301/20), яка у свою чергу виходила з того, що норми КК України у ст. 55 КК не встановлюють обмежень щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Оскільки ОСОБА_1 вчинила два адміністративні правопорушення, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною, а тому приходжу до висновку про необхідність застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частина 1 статті 33 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Враховуючи тяжке матеріальне становище правопорушниці, те що вона має на утриманні двох малолітніх дітей, а також подане нею клопотання, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 301 КУпАП і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочити виконання цієї постанови строком на три місяці, оскільки в іншому випадку це може призвести до значного погіршення матеріального стану правопорушника.

Згідно ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст.301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

На підставі викладеного та керуючись ст. 36, 40-1, ст.124, ч.1 ст.130, ст. 280, 283, 284, 301, 303 суддя

постановила:

Об`єднати в одне провадження справи №485/1576/25 та 485/1577/25 щодо ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, присвоївши єдиний номер №485/1576/25 (провадження №3/485/472/25).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 к.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України) в сумі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) гривень.

Відстрочити ОСОБА_1 , виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на строк 03 (три) місяці, а саме до 26 листопада 2025 року.

Відповідно до ст. 303 КУпАП перебіг строку давності виконання постанови в частині накладення стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки 26 листопада 2025 року.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач: Миколаїв.ГУК /Микол.обл./ 21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0014001; Код класифікації доходів бюджету 21081300).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя О.П. Бодрова