Справа № 503/1402/25
Провадження №3/503/1100/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП,

встановив:

11 серпня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 460766, згідно змісту якого ОСОБА_1 в порушення вимог ч.2 ст. 150 СК України не належним чином виконує свої батьківські обов`язки по забезпеченню умов для виховання та розвитку неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 06.08.2025 року близько 11.30 години в с. Івашків керував мотоциклом марки «Honda» AF 27-2075096, об`ємом двигуна 49,9 куб.см., по вул. Грабарській в м. Кодима, де пересувався без шолому та водійського посвідчення, чим скоїв адміністративне правопорушення. Передбачені ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 126 КУпАП, у віці 15-ти років, не досягши віку настання адміністративної відповідальності 16-ти років, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи була своєчасно сповіщена належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 460766 від 11.08.2025 року (а.с.2), в якому було зазначено, що розгляд справи відбудеться 25.08.2025 року о 15 год. 00 хв. у Кодимському райсуді із проставленням ОСОБА_1 свого підпису про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. При цьому, в зазначеному протоколі ОСОБА_1 проставлений підпис також в графі про ознайомлення зі змістом цього протоколу та отримання його другого примірника. Окрім того, суд додатково повідомив ОСОБА_1 про судовий розгляд шляхом надіслання їй судової повістки в електронній формі на номер її телефону зазначений у зміст протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 460766 від 11.08.2025 року (а.с.2) та її письмовому поясненні від 09.08.2025 року (а.с.6), які підписані ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень щодо їх змісту, зокрема відомостей про номер її контактного телефону, про що свідчить відповідна довідка про доставку SMS 22.08.2025 року.Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останньої від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частина ч.3 ст. 184КУпАП передбачає, адміністративну відповідальність для батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Водночас із цим, ч.5 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, а ч.2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Натомість пункт 2.3(г) Правил дорожнього руху (надалі за текстом ПДР) передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

В свою чергу, згідно пункту 2.1(а) ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. При цьому, пункт 1.10 ПДР визначає механічний транспортний засіб як транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та отриманими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 460766 від 11.08.2025 року (а.с.2), який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень щодо викладених у ньому обставин; копією рапорту помічника чергового ВПД №1 (м. Кодима) Подільського РУП ГУНП в Одеській області Мельника В.П. від 06.08.2025 року (а.с.4), згідно якого о 11:46 годині 06.08.2025 року зі служби 102 надійшло повідомлення працівника поліції СРПП Гончара про те, що о 11:46 годині 06.08.2025 року по вул. Київській в м. Кодима неповнолітній ОСОБА_2 керував транспортним засобом мопедом Хонда без водійського посвідчення; письмовими поясненнями самого неповнолітнього ОСОБА_2 від 09.08.2025 року (а.с.5), наданими ним в присутності законного представника матері ОСОБА_1 , згідно яких на початку літа Він придбав собі мопед Хенда Діо АФ-27 і 06.08.2025 року близько 12:00 години катався своїм мопедом в м. Кодима та коли вже збирався їхати до дому в с. Івашків, то проїжджаючи по вул. Київській був зупинений працівниками поліції на службовому автомобілі, які зробили йому зауваження за те, що в нього не має посвідчення водія і крім того за керування мопедом без мотошолому, про що через деякий час розповів матері; а також письмовим поясненням самої ОСОБА_1 від 09.08.2025 року (а.с.6), згідно яких її син ОСОБА_3 , який не проживає з нею, а проживає з її матір`ю (тобто зі своєю бабою), але їй відомо, що той не маючи посвідчення водіяпересувався за кермом транспортного засобу Honda AF 27-2075096, хоча і не знала, що його о 11 год 20 хв. 06.08.2025 року спинили працівники поліції.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведені письмові пояснення учасників справи допустимими, належними, достатніми і достовірними доказами, внаслідок узгодженості внутрішнього змісту кожного із них та відсутності суперечностей між ними, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

В свою чергу суд вважає, що зі змісту пред`явленого адміністративного обвинувачення, яке викладено у змісті протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 460766 від 11.08.2025 року (а.с.2), підлягають виключенню обставини:

- про керування відповідним транспортним засобом в «с. Івашків» та по «вул. Грабарській», оскільки з доданих до цього протоколу вище згаданих доказів вбачається те, що у дійсності керування здійснювалось по вул. Київській в м. Кодима;

- про вид транспортного засобу «мотоцикл», оскільки з доданих до цього протоколу вище згаданих доказів вбачається те, що тим транспортним засобом у дійсності був мопед. Окрім того, до протоколу додано копію самого талону на транспортний засіб марки «Honda» моделі AF 27-2075096 (а.с.7), згідно змісту якого об`єм його двигуна становить 49,9 куб.см, про що також зазначено у змісті самого протоколу про адміністративне правопорушення. В свою чергу пункт 1.10 ПДР визначає мопед як двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт, мотоцикл як двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня її вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 184 ч.3, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП і застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений нею не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко