Провадження № 3/127/5300/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

08.08.2025 року о 00:20 год за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме перебував у п`яному вигляді, нецензурна лайка, ламав домашні предмети.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .Тому, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, інформація щодо дати призначення справи до судового розгляду була розміщена на сайті https://vnm.vn.court.gov.ua.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є доведеною та підтвердженою сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 221403 від 08.08.2025 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.08.2025 року; рапортом працівника поліції від 08.08.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 08.08.2025 року; копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА № 212551; іншими матеріалами справи.

Із письмових пояснень ОСОБА_2 від 08.08.2025 року вбачається, що 07.08.2025 під час вечері, син ОСОБА_2 ОСОБА_3 , почав виражатись нецензурними словами, ображати, розбив фотографії, створював нестерпні умови для проживання в будинку.

Згідно рапорту поліцейського взводу № 2 роти № 3 БПП з обслуговування Вінницького району рядового поліції Олександра Остапчука, будучи в складі наряду «Юнкер-107» спільно з старшим лейтенантом поліції Яремчук А.В., отримали виклик на планшетний пристрій «Домашнє насильство» о 01 годині 07 хвилині, прибувши на місце події, за адресою АДРЕСА_2 , поспілкувавшись із заявницею ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання повідомила, що її син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняв до неї психологічне насильство, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, перебував у п`яному вигляді. На ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, винесений ТЗП та складено оцінку ризиків. Від заявниці було прийнято заяву та пояснення. В подальшому дана особа покинула домоволодіння та відправилась до свого місця проживання.

Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, зокрема за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з нормативним визначенням, закріпленим у пункті 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII), домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до визначення, яке надане у пункті 14 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII, психологічне насильство це - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 вчинив щодо своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства, зокрема за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, оскільки досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про його неосудність відсутні.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної шкідливості, особу порушника, ступінь його вини, а також те, що вчинене ним правопорушення завдало шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілого, а тому вважає за доцільне задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному в межах санкції статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 605 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно зі ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Відповідно до ч. 6 ст. Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Наявна в матеріалах справи форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства не містить достатнього обґрунтування необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, а інших доказів суду не надано. Тому необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, відповідно до статті 39-1 КУпАП, суд не вбачає.

Керуючись ч.1 ст. 173-2, статтями 7, 9-12, 23, 33-35, 39-1, 40-1, 221, 245, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 (двадцяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: