Номер провадження: 33/813/1680/25
Номер справи місцевого суду: 499/478/25
Головуючий у першій інстанції Погорєлов І. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання Громовенко А.Г.,

адвоката Тонкошкури Ігоря Васильовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Самсонюка Артема Руслановича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Іванівського районного суду Одеської області від 07 липня 2025 року,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 07 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на шість років та безоплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів стосовно строку на апеляційне оскарження

На вищевказану постанову суду адвокат Тонкошкур І.В., захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 18 липня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Також, апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що не був належно повідомлений про призначення судового засідання ні він, ні його довіритель.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Тонкошкур І.В., захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив, що судове засідання відбулось за відсутності сторін у справі, що позбавило можливості на справедливий суд, було порушено право на захист та можливість реалізувати особі свої процесуальні права.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката Тонкошкури І.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційний суд, дійшов висновку про задоволення клопотання за таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було винесено судом першої інстанції 07 липня 2024 року без участі ОСОБА_1 чи його захисника, копію постанови адвокат Тонкошкур І.В. отримав до свого електронного кабінету 08 липня 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу в матеріалах справи (а.с. 36, т.1), та 18 липня 2025 року звернувся до суду з апеляційною скарго.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ознайомившись з повним текстом постанови 08 липня 2025 року та звертаючись з апеляційною скаргою 18 липня 2025 року стороною фактично було дотримано з моменту ознайомлення з постановою десятиденний строк на оскарження, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Тонкошкури І.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис з боді-камери, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9.а ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 312011, ОСОБА_1 25.04.2025 року о 22:43 в с. Конопляне, вул. Молодіжна, Березівський район, Одеська область, керував т/з, не маючи права керування таким транспортним засобом. Своїми діями порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки відповідно до постанови серії ББА 257594 від 01.01.2025 року притягувався до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, а тому відповідальність за вчинене, передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 311992, ОСОБА_1 25.04.2025 року о 22:43 в с. Конопляне, вул. Молодіжна, Березівський район, Одеська область, керував т/з АЗЛК р/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6820, результат якого 1.96 ‰ проміле, тест №233. Своїми діями порушив п. 2.9. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП доведена під час судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи і підтверджується наступними доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №312011 та серії ЕПР1 №311992;

- відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано обставини вчинених адміністративних правопорушень;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 25 квітня 2025 року

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за якими ОСОБА_1 згоден з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який становить 1,96 проміле.

- копією постанови серії ББА №257594 від 01 січня 2025 року за якою ОСОБА_1 01 січня 2025 року притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 126 КУпАП, ч.1 ст. 126 КУпАП, ч.5 ст. 121 КУпАП, ч.2 ст. 122 КУпАП.

- квитанцією тесту № 233 від 25 квітня 2025 року приладу Alcotest Drager 6820, за яким результат огляду становить 1.96 ‰.

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів в своїй сукупності, поза розумним сумнівом дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою Іванівського районного суду Одеської області від 07 липня 2025 року.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер поліцейських щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Долучені до матеріалів справи відеозаписи повністю відображають події, які відбулися 25 квітня 2025 року.

Апеляційний суд вважає, що відеозаписи, залучені інспекторами поліції як безумовний доказ у справі, повністю відповідають вимогам Інструкції. Будь-яких фактичних даних, які б спростували чи ставили під сумнів достовірність відеозаписів апелянтом не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи. Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Доводи апеляційної скарги адвоката Тонкошкури І.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що судове засідання відбулось за відсутності сторін у справі, що позбавило можливості на справедливий суд, було порушено право на захист та можливість реалізувати особі свої процесуальні права,апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до матеріалів справи, судові засідання відкладалися неодноразово. Перше судове засідання призначене на 06 червня 2025 року було відкладено за заявою ОСОБА_1 з метою надання останньому часу для ознайомлення з матеріалами справи та залучення захисника (а.с.16, т.1). Наступне судове засідання, яке було призначено на 19 червня 2025 року було відкладено за заявами ОСОБА_1 та адвоката Тонкошкури І.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Самсонюка А.Р. (а.с.18,19, т.1). Справу було призначено на 07 липня 2025 року, проте 04 липня 2025 року від адвоката Тонкошкури І.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 знову надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись в судове засідання через перебування на лікарняному, на підтвердження чого надав копію виписки із медичної картки стаціонарного хворого та скріншот про створення лікарняного (продовження). Однак, судом першої інстанції досить ретельно було обґрунтовановідсутність підстав для задоволення вищезазначеного клопотання, а саме те, що з виписки № 13476/743 із медичної картки стаціонарного хворого, вбачається, що ОСОБА_2 перебував у лікарні з 10.06.2025 року та був виписаний 20.06.2025 року для подальшого амбулаторного лікування під наглядом сімейного лікаря за місцем проживання.

Крім того, в судовому засідання апеляційного суду адвокат Тонкошкур І.В., захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив, що працівниками поліції при складенні протоколів про адміністративні правопорушення велася відеозйомка події на невідомий пристрій, який не зазначений у протоколі, крім того співробітниками поліції при складенні протоколів не було встановлено особу ОСОБА_1 .

Однак, апеляційний суд вважає дані заперечення адвоката необгрунтованими, оскількиані ОСОБА_1 , ані адвокат Тонкошкур І.В. не скористався своїм правом на зверненням з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями.

Внаслідок цього, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

В апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання адвоката Тонкошкури Ігоря Васильовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити адвокату Тонкошкурі Ігорю Васильовичу, захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іванівського районного суду Одеської області від 07 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Тонкошкури Ігоря Васильовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Іванівського районного суду Одеської області від 07 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Повний текст постановлено 26 серпня 2025 року.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева