П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2025 Справа №607/17109/25 Провадження №3/607/6534/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

14 серпня 2025 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України батьківських обов`язків щодо виховання своєї дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виражалось у тому, що остання перебуваючи по вул. Театральний Майдан, 1, в м. Тернополі, просила милостиню у перехожих громадян. Таким чином, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, хоча повідомлялася про час, дату та місце судового засідання належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена наступними матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 424434 від 14 серпня 2025 року;

рапортом старшого інспектора СЮП ВП ПП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Рогачевського О. від 14 серпня 2025 року;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14 серпня 2025 року;

фотознімками з місця події;

копією постанови Воловецького районного суду Закарпатської області від 18 лютого 2025 року у справі № 936/7/25, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Як вбачається з диспозиції ч. 2 ст. 184 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією частиною статті настає в разі повторного протягом року після накладення адміністративного стягнення за такі ж самі дії ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Стаття 184 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою, що відсилає до положень законодавства, якими визначені обов`язки батьків щодо виховання дітей.

Згідно зі ст. 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Аналізуючи вищенаведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та/або обтяжують адміністративну відповідальність,доходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у штрафу в межах санкції статті.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 лід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 40-1, 184, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот),00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять),60 грн судового збору в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста),00 грн в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О.Я. Герчаківська