Справа № 159/5391/25
Провадження № 3/159/2460/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 28.07.2025 приблизно о 12.20 годині в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_2 , а саме ображав потерпілу нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Судовий виклик, скерований на адресу проживання особи, повернувся з відміткою «адресат відсутній». Відповідно до ст.277-2 КУпАП суд зобов`язаний завчасно повідомити особу про час і місце розгляду справи, проте отримання поштової кореспонденції адресатом перебуває поза межами відповідальності суду. Адресат зобов`язаний контролювати надходження поштової кореспонденції за повідомленим державі місцем постійного чи тимчасового проживання.

Тому, керуючись приписами ст.268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VІІІ домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями вищевказаного Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Основною тезою національного і міжнародного законодавства у сфері протидії домашньому насильству є те, що ніхто, ніде та за жодних обставин не повинен терпіти знущання над собою.

При цьому, слід пам`ятати, що дитина, яка бачить насилля щодо інших, є не свідком, а жертвою (пункт 2 частини першої статті 1, стаття 22 Закону №2229-VІІІ).

ЄСПЛ у справах «Івашків проти України» (заява №59670/14, рішення від 22.09.2022), «М.М. та З.М. проти України» (Заява № 4669/20, рішення від 03.11.2022), «Левчук проти України» (заява № 17496/19 від 03.12.2020) неодноразово зауважував на позитивному обов`язку держави вживати своєчасних заходів для розслідування актів домашнього насильства, як прояву порушення основних прав і свобод людини. Державні органи повинні відійти від тендерних стереотипів і не применшувати серйозність порушень.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.251 КУпАП).

Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі поданих доказів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №435106 від 28.07.2025, в якому вказані дата, час, місце вчинення правопорушення; електронним рапортом поліцейського від 28.07.2025 про надходження повідомлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що її син в стані алкогольного сп`яніння перебуває біля дверей її квартири, вживає нецензурну лайку та вчиняє відносно неї психологічне насильство. У квартирі перебувають двоє її неповнолітніх внуків.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Сукупність досліджених судом доказів, які оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, є достатньою для доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні психологічного насильства щодо матері у присутності її неповнолітніх онуків, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

При визначенні виду стягнення для ОСОБА_1 , враховую конкретні обставини вчинення правопорушення, особу порушника, його вік, майновий стан (не працевлаштований), вважаю, що відносно останнього необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Окрім цього, відповідно до ст.39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Статтею 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Враховуючи високий рівень ризику повторного вчинення домашнього насильства, з метою формування у особи не агресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до вчинків та їх наслідків, а також з метою реалізації комплексного підходу до вирішення проблем насильства, суд вважає необхідним, в порядку визначеному ст. 39-1 КУпАП та Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», направити ОСОБА_1 для проходження програми для кривдників.

На підставіст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись статтями 33, 39-1, 40-1, 221, 283, 284 КУпАП, Закону України «Про судовий збір», суддя,

у х в а л и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 -2 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень (реквізити сплати штрафу - Отримувач : ГУК у Волин.обл/м.Ковель/21081100, Номер рахунку (IBAN) UA0003564, Код отримувача (ЄДРПОУ): 38009371. Справа №159/5391/25, протокол серії ВАД №435106 від 28.07.2025).

Штраф має бути сплачений добровільно протягом 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, відповідно до ч.2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови штраф підлягає стягненню в подвійному розмірі.

Направити ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради на проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Роз`яснити, що у разі неявки ОСОБА_1 на проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України, для вжиття заходів.

Притягнення кривдника до відповідальності за непроходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність за ст. 390-1 КК України.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (реквізити сплати судового збору - отримувач коштів : ГУКу м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету : 22030106. Справа №159/5391/25, протокол серії ВАД №435106 від 28.07.2025).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СуддяТ. В. Денисюк