П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.08.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Рудаков Д.І., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -, -

В С Т А Н О В И В :

До Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 174927 від 16.11.2024, 16.11.2024 о 09:47 год. у м.Львові по вул.Скісна, 6, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже звужені зіниці ока, які не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у відповідного фахівця-лікаря в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився. Вчинив вказане правопорушення, будучи двічі протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення діянь, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Зокрема, про судові засідання 14.02.2025, 20.04.2025, 02.06.2025, 09.07.2025 та 19.08.2025 повідомлявся шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду на адресу місця проживання такого - АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відтак на підставі ст. 268 КУпАП вважаю, що справу можна розглядати у його відсутності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Отже, передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд має провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

З огляду на те, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, скеровувались повістки про виклик до суду, він був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, був повідомлений про дату та місце розгляду справи. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу, відтак його поведінка може свідчити про свідоме затягування розгляду справи.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що виразилися у відмові ним, як особою яка керує транспортним засобом та яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 , правопорушником не надано.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджена наявними належними і допустимим доказами, які містяться у матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 174927 від 16.11.2024мроку, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП;

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 16.11.2024 року;

- рапортом від 16.11.2024 року;

- довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Дяків Н. від 19.11.2024 року, відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції України, транспортні засоби на території України за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстровані;

- довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Дяків Н. від 19.11.2024, відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми "Пошук посвідчення водія", ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав 09.07.2015 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

- довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Дяків Н. від 19.11.2024, відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 11.07.2024 року Шевченківським районним судом м. Львова до адміністративної відповідальності за скоєння 25.04.2024 року правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 51000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років. Крім того, ОСОБА_1 притягався 13.06.2024 року Личаківським районним судом м. Львова до адміністративної відповідальності за скоєння 13.04.2024 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.

Оцінюючи вищевказані докази, суд приходить до переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП. У своїй сукупності дані докази є достатніми.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано.

З урахуванням обставин справи, враховуючи особу винного, вважаю, що адміністративне стягнення слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 10 (десять) років.

При обранні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, що буде згідно із ст. 23 КУпАП, достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Щодо адміністративного стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу, суд зазначає, що відповідно до довідки старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Дяків Н. від 19.11.2024 року, відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції України, транспортні засоби на території України за ОСОБА_1 не зареєстровані. Відтак, вказане стягнення застосуванню не підлягає.

крім цього, у відповідності до ст.40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути 605,60 гривень судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями33,36, 268,283, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. 00 коп. на користь держави, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбаченихстаттею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постановине пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307,308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Рудаков Д.І.