Справа № 459/1388/25 Головуючий у 1 інстанції: Патинок О. П.
Провадження № 33/811/1005/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю захисника-адвоката Оліщука В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника адвоката Оліщука В.П. на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 16 червня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Радехівського районного суду Львівської області від 16 червня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 12.04.2025 року о 20:30 год. у Корчин на вул. Степана Коваля, 21, Шептицького району Львівської області керував т/з марки «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 12.04.2025 року серії ЕПР1 № 298649 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП ОСОБА_1 , 12.04.2025 о 20 год 30 хв в с. Корчин, вул. Степана Коваля, 21, Шептицького району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку т/з, яка була подана шляхом ввімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору та звукової сирени. Зупинений шляхом переслідування та перекриття руху службового автомобіля т/з.

Таким чином, ОСОБА_1 поставлено у провину, що він порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, як невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

На постанову судді захисник-адвокат Оліщук В.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт звертає увагу, що 03.06.2025 ОСОБА_1 звертався до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення у зв`язку з цим судового засідання, водночас захисник заперечує, що ОСОБА_1 надавав суду будь-які пояснення, як це зазначено у постанові.

Категорично не погоджується з викладеними у постанові обставинами справи, про які нібито зазначив ОСОБА_1 у своїх поясненнях.

Вказує, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервний та на ньому наявний лише один файл, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_1 на його власному подвір`ї, при цьому вказаний запис не містить доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції шляхом увімкнення проблискових маячків.

Окрім цього, захисник покликається на те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідки такого огляду; не роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП; на неодноразові вимоги ОСОБА_1 не надано доказів керування ним автомобілем.

Стверджує, що зафіксована на відео фраза ОСОБА_1 : «Я від вас не тікав, я їхав», на яку суд покликається як на доказ того, що ОСОБА_1 визнав факт керування автомобілем, стосується іншої ситуації за участю ОСОБА_1 та поліцейських, яка мала місце 12 квітня 2025 року, коли ОСОБА_1 звернув на тракторі на непрохідну дорогу.

Також, апелянт не погоджується з твердження судді про те, що постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4487218 від 12.04.2025 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП є додатковим доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки така останнім не оскаржувалася, та вказує, що ним було подано позов на цю постанову до Радехівського районного суду Львівської області, проте ще відсутня постанова про відкриття провадження.

На думку апелянта, рапорт поліцейського не може вважатися належним та допустимим доказом.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, не з`явився, про поважні причини неявки суду не повідомив.

Захисника Оліщук В.П. не заперечував проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника Оліщука В.П., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Апеляційний суд погоджується з висновком судді про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, оскільки з досліджених матеріалів та оглянутого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського щодо зупинки транспортного засобу, яка подавалася поліцейськими за допомогою увімкненого проблискового маячка.

Водночас, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 12.04.2025 року серії ЕПР1 № 298645 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився (а.с. 24);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 у зв`язку з наявними у нього ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці) було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с.23);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 12.04.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду у медичному закладі (а.с. 22);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4487218 від 12.04.2025 за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.27);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано як на вимогу поліцейського про проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (а.с. 28);

рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області Софії Равської від 16.04.2025, відповідно до якого що під час патрулювання в с. Корчин, вул. Степана Коваля, 21, Шептицького району Львівської області було виявлено автомобіль марки «ВАЗ 21013», який здійснював рух в темну пору добита та в т/з не працювали задні габаритні вогні, а тому було прийнято рішення зупинити транспортний засіб за допомогою ввімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору на службовому автомобілі. Однак, водій автомобіля ігнорував вимогу про зупинку, яка була подана за допомогою проблискових маячків та звукової сирени. Пізніше був зупинений. Підійшовши до водія, якому було повідомлено про зупинку та те, що ведеться відеофіксація, було встановлено особу водія згідно бази даних та ним виявився ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм цього транспортного засобу, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На це ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на що останній відмовився. Також водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак вищевказаний водій категорично відмовився(а.с.20).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 12.04.2025 року серії ЕПР1 № 298645 вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_1 були: запах алкоголю із порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. При цьому апеляційний суд звертає увагу, що працівник поліції вправі самостійно на власний розсуд вирішувати про наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу та приймати рішення щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо твердження апелянта про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то такі спростовуються матеріалами справи, зокрема долученим до матеріалів відеозаписом, з якого вбачається, що у ході суперечки з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом, а лише не погоджувався, що поліцейські зупиняли його за допомогою проблискових маячків. Зокрема, ОСОБА_1 звертався до поліцейських: «..що по полях їздите, шукаєте?..», «…я приїхав. Чо ти сюди приїхав?..», «ви їхали з синіми маячками… їхали аж до моєї хати..», «… я приїхав..» та ін. Вказані вислови підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та бачив службовий автомобіль поліції, який їхав за ним.

Доводи апеляційної скарги, що наявне у матеріалах справи відео не є безперервним не може бути безумовною підставою для скасування постанови, оскільки на долученому до матеріалів справи відеозаписі із нагрудних камер працівників поліції, зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, та в медичному закладі.

Що стосується доводів апелянта про те, що рапорт поліцейського є неналежним доказом, апеляційний суд зазначає, що вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує керівника про певну послідовність дій працівника поліції при оформленні ним протоколу про адміністративне правопорушення, та не є самостійним та беззаперечним доказом винуватості особи.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що оцінка доказів, в тому числі й рапорт поліцейського, згідно з вимогами ст. 252 КУпАП здійснюється суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, при цьому керуючись законом і правосвідомістю. За наведеного, рапорт поліцейського, який не суперечить іншим матеріалам справи та узгоджується з ними, такий правомірно взято до уваги суддею.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

На думку апеляційного суду, викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Оліщука Василя Петровича залишити без задоволення.

Постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 16 червня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА