Справа № 496/3536/25
Провадження № 3/496/2233/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., в залі суду міста Біляївка матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП №2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

За ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

08.06.2025 біля 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Нерубайське, СТ «Глорія» 1-ша лінія буд. № 36, порушила правила утримання домашньої худоби «Собак» породи «Бельгійська вівчарка» кличка «Лола», яка завдала тілесні ушкодження вагітній ОСОБА_2 .

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

14.07.2025 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку зі зверненням за правовою допомогою. Заяву було задоволено.

17.07.2025 року на адресу суду надійшла заява від адвоката Журик С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 (відповідно до ордеру) про ознайомлення з матеріалами справи. Заяву було задоволено.

24.07.2025 року на адресу суду від адвоката Журик С.В. надійшло клопотання про виклик і допит свідків та пояснення ОСОБА_1 . Клопотання про виклик і допит свідків було задоволено частково, оскільки свідок ОСОБА_3 є працівником поліції і не може бути допитаним в якості свідка.

29.07.2025 року на електрону адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з її хворобою. Заяву було задоволено.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала. Пояснила, що протокол про адміністративне порушення від 12.06.2025 року складений у відношенні неї без її присутності, підписи не її, обставини події які вказані в протоколі не відповідають дійсності. Пояснила, що вона в той день знаходилась на дачі в будинку зі своїм чоловіком та донькою. З ними була собака породи малінуа (клічка ОСОБА_4 ) собаці на той час було лише 7 місяців, територія дачі огороджена щільним парканом. Собака не в змозі вийти за межі двору, в неї є особиста загорожа в вольєрі. Її собака не є агресивною породою та пройшла курси дресування. Не бачила чи вибігала собака на вулицю, так як вона готувала вечерю. Коли приготувала вечерю, собака була у дворі. У дворі все закрито і собаку ніхто не може випустити на вулицю. Також зазначила, що господарем собаки являється її чоловік. Повідомила, що ОСОБА_2 також не бачила. Всі обставини справи надумані ОСОБА_2 .. Чоловік ОСОБА_2 погрожує їй фізичною розправою, перебуває зазвичай у нетверезому стані та навмисно пошкодив автомобіль чоловіка ОСОБА_5 . Просить закрити справу відносно неї за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, так як на момент події вона не знаходилася біля собаки та біля ОСОБА_2 .. Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що він є власником собаки, та має відповідний паспорт. ОСОБА_1 , являється йому дружиною. У той день він переставляв машину і ворота були відкриті та собака вискочила на вулицю. Коли собака почала гавкати він повернувся та не побачив, щоб собака пригнула на ОСОБА_2 .. Зазначив, що факту укусу він не бачив, оскільки реакція у ОСОБА_2 була спокійна та вона нічого не сказавши відійшла і пішла далі. Він зупинив собаку командою та завів її у двір. Зазначив, що на його думку відео також не має контакту із собакою.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомила, що вона являється донькою ОСОБА_1 .. В той день знаходилась на ділянці та бачила, як ОСОБА_5 переставляв машину, та в цей час гавкаючи вибігла на вулицю собака. ОСОБА_5 дав команду собаці і вона забігла назад. Сусідка проходила в цей час по вулиці. ОСОБА_6 не бачила, що собака близько підбігла до потерпілої. Чи щось казала ОСОБА_2 вона не знає так як вона знаходилась далеко, тільки побачила, що сусідка обернулась не кричала на допомогу не кликала і пішла далі. Укусу не бачила. Зазначила, що власником собаки є ОСОБА_5 .. Домоволодіння належить її матері. Їй не було відомо про складання протоколу.

27.08.2025 року у судовому засіданні захисник Журик С.В. надав клопотання про виклик і допит свідка ОСОБА_2 (потерпілу по справі) та витребування доказів. Клопотання задоволено частково.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що проживає через дорогу по діагоналі від ОСОБА_1 і зі свого ганку бачить їх ворота та інколи приходить в гості до ОСОБА_1 , та собака його добре знає. Власниками собаки є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .. Свідком подій в той день не був. Зазначив, що у нього є вісім собак і вони на все реагують. Якщо були б завдані тілесні ушкодження потерпілій, то він би помітив це по поведінці своїх собак. ОСОБА_7 ніколи не бачив, щоб собака на когось кидалась.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні в режимі відеоконференції повідомила, що 08 червня 2025 р. ввечері вийшла до магазину та була на той час на 37 тижні вагітності. Проходячи повз сусідського подвір`я, у яких ворота закривались автоматично, вибігла їх собака і укусила її за ліве стегно. Злякавшись, потерпіла паніку не стала підіймати, так як була вагітна і так відреагувала на стрес. Чоловік ОСОБА_1 сказав їй «сорян» і на цьому все закінчилось. 09 червня вранці вона звернулась до органів поліції та до медичного закладу так як вирішила сама зафіксувати даний факт. Господарі собаки сказали, що це її проблема, що вона вагітна і що її укусила їх собака. Зауважила, що ОСОБА_1 та її чоловік перед нею навіть не вибачилась. Зазначила, що у неї також є одна велика собака на подвір`ї.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, допитавши свідків і дослідивши матеріали справи, надходить наступного висновку.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається із матеріалів справи подія, з приводу якої складений протокол про адміністративне правопорушення, мала місце 08.06.2025.

09.06.2025 потерпіла ОСОБА_2 звернулася до поліції із заявою про вчинене адміністративне правопорушення.

Щодо доводів ОСОБА_1 , що протокол про адміністративне правопорушення від 12.06.2025 року складений у відношенні неї без її присутності, та підписи не її суд відноситься критично з огляду на таке.

12.06.2025 працівниками поліції в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було складено протокол серії ВАД № 707926. В самому ж протоколі, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказано, що «с протоколом не согласна. Факта укуса нашей собакой не было. ОСОБА_8 этот факт выдумала, что бы обострить личные отношения». Тобто фактично вказане свідчить, що протокол складений у присутності ОСОБА_1 та яка надала власні пояснення по суті правопорушення і цього не заперечувала у судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Диспозицією ст. 154 КУпАП передбачена відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частина 3 статті 154 КУпАП передбачає відповідальність за ці ж дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

З матеріалів справи та досліджених доказів судом встановлено, що 08.06.2025 біля 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , порушила правила утримання собаки на прізвисько « ОСОБА_4 », внаслідок чого собака вкусила потерпілу ОСОБА_2 , яка на той час була вагітною.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, її винуватість у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.

Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 707926 від 12.06.2025, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП як щодо змісту, так і щодо форми; інформацією, яка міститься у повідомлені № 231945387 від 09.06.2025; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09.06.2025, згідно якого ОСОБА_2 повідомляє про нанесення їй укусу собакою за ліве стегно від чого вона отримала тілесні та моральні ушкодження; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.06.2025, згідно яких остання зазначила, що 8 червня 2025 р. о 20 год 34 хв вона вийшла зі свого двору та направилась до магазину за харчами. Під час того як вона проходила по вулиці з сусіднього двору буд. 36, вибігла собака породи «Бельгійська вівчарка» яка на неї накинулась та вкусила за ліве стегно ноги. Власник будинку ОСОБА_1 знаходилась біля воріт та посміхалась. На зауваження повідомила, що це її проблеми в тому що її вагітну вкусила собака, від чого вона отримала ушкодження тілесні та моральні; фотознімками на яких зафіксовано садна; довідкою КНП Усатівської сільської ради «Усатівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 09.06.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_2 звернулась на амбулаторний прийом 09.06.2025 р. у зв`язку з діагнозом: укушена рана (гематома, ослюнення) лівого стегна; відеозаписом вчиненого правопорушення з якого вбачається, як ОСОБА_9 (потрепіла) відкривала свої ворота щоб вийти на вулицю. В той же момент видно, що відчиняються сусідські ворота та з подвір`я почав виїжджати автомобіль, коли автомобіль зупинився на дорозі із нього вийшов ОСОБА_5 та сів у інший транспортний засіб який був припаркований на узбіччі сів в нього і заїхав на своє подвір`я. Потім знову вийшов зі свого подвір`я сів за кермо першого автомобіля та припаркував його на узбіччі. В цей час ОСОБА_2 вийшла зі свого подвір`я та пішла по дорозі. Проходячи повз сусідського подвір`я, у яких в той час ворота закривались автоматично, вибігла собака і побігла за ОСОБА_2 , та наздогнавши її накинулась на неї в ліву частину тіла. Тоді одразу із автомобіля вибіг ОСОБА_5 і дав команду собаці «ФУ», а ОСОБА_2 спочатку відійшла в сторону, а потім пішла далі.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази зібрані у порядку, встановленому КУпАП, містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.154 КУпАП.

Щодо доводів ОСОБА_1 , що собака на прізвисько « ОСОБА_4 » належить її чоловіку ОСОБА_5 , суд звертає увагу, що відповідальність за ст. 154 КУпАП несуть не тільки безпосередні власники тварин, а й особи які їх утримують чи супроводжують. Окрім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 під час судового засідання повідомили, що перебувають у родинних стосунках та їх собака є їх спільною.

Згідно ст. 1, 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» собаки відносяться до домашніх тварин. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Під вигулюванням собак слід розуміти і залишення їх без контролю з боку господаря.

При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Таким чином, ОСОБА_1 , яка утримує собаку, що є джерелом підвищеної небезпеки, зобов`язана також була не допустити її самовигулу, стежити за тим, щоб вона не спричинила шкоди здоров`ю та майну інших осіб.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Слід зазначити, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, є одним із найнебезпечніших правопорушень в галузі житлових прав громадян, житлово-комунального господарства та благоустрою, оскільки заподіює шкоду здоров`ю людей або їх майну, а наслідком правопорушення, яке є предметом розгляду, є заподіяння шкоди здоров`ю людини.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , допустила порушення правил утримання домашніх тварин, не забезпечила утримання собаки на ізольованій території, допустила її самовільний вигул без супроводу та нагляду господаря, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини, а тому в її діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Враховуючи особу винної, яка до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення притягується вперше, ступінь вини, обставини вчинення нею правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, відсутність відомостей, що негативно характеризують її особу, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для її виправлення буде застосування до ОСОБА_1 , міри адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо застосування конфіскації тварини, як передбачено санкцією ч. 3 ст. 154 КУпАП, суддя виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду.

Статтею 265-5 КУпАП встановлено, що за наявності підстав вважати, що власником тварини вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації тварини, особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення відповідно до статей 88-1, 89 та 154 цього Кодексу, тимчасово вилучає тварину до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення. Про тимчасове вилучення тварини складається протокол або робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Порядок тимчасового вилучення тварини визначається Кабінетом Міністрів України.

До тимчасового вилучення тварини застосовуються положення цього Кодексу щодо тимчасового вилучення речей та документів з урахуванням особливостей, встановлених цією статтею.

При цьому у відповідності до Порядку тимчасового вилучення тварин у справах про адміністративні правопорушення, затвердженого Постановою КМУ від 08.09.2023 року № 1010, тимчасове вилучення тварини здійснюється не пізніше наступного дня після виявлення адміністративного правопорушення.

Уповноважена особа складає протокол про тимчасове вилучення тварини за формою згідно з додатком 1 або робить запис у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначає біологічний вид, породу, приблизний вік, стать, зовнішній вигляд та інші індивідуалізуючі ознаки вилученої тварини.

Відповідно до ст. 313 КУпАП постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення якого санкцією частини статті передбачене стягнення у виді конфіскації майна (тварини), особа, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна (тварини), що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна (тварини).

Отже, накладаючи адміністративне стягнення в межах ч. 3 ст. 154 КУпАП, необхідно врахувати, що в матеріалах справи відсутній протокол опису тварини, яка підлягає конфіскації, матеріали справи не містять жодних відомостей про огляд та вилучення тварини - собаки, місця та особи (організації), в якої перебуває тварина, та відсутність відповідних документів перешкоджає виконанню судового рішення в частині конфіскації тварини.

Разом із тим, матеріали справи не містять відомостей про тимчасове вилучення собаки у ОСОБА_1 .

Крім того, вилучення собаки у його господаря (конфіскація) позбавить її належної турботи, що можна розцінювати як жорстоке поводження з твариною. Тобто, передбачене частиною третьою статті 154 КУпАП стягнення у виді конфіскації тварин не відповідає суспільній значимості порушення.

Відтак, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя враховує вищенаведені міркування, а також характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обтяжуючих обставин, тому застосовує до правопорушника адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 154 КУпАП, у виді штрафу, без конфіскації тварини.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 44-1, 154, 221, 283,284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, без конфіскації тварини.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 29.08.2025 року.

Суддя О.П. Портна