ПОСТАНОВА

іменем України

26 серпня 2025 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю захисника особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Кручка В.С., розглянувши об`єднану в одне провадження справу за матеріалами, кожні з котрих надійшли від Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , пенсіонера, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення на бланку серії ЕПР 1 № 362359, складеним 15.06.2025 року о 11:09 год. інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Підгородецьким В.В. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, стверджується, що останній 15.06.2025 року о 10:20 год. по вул. Князя Святослава у м. Сколе Стрийського району Львівської області, керуючи належним йому транспортним засобом мотоциклом марки RIGA моделі 50А, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку керованого ним транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 2.4. Правил дорожнього руху.

Протоколом про адміністративне правопорушення на бланку серії ЕПР 1 № 362366, складеним 15.06.2025 року о 11:20 год. інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Підгородецьким В.В. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується, що останній 15.06.2025 року о 10:20 год. по вул. Князя Святославау м. Сколе Стрийського району Львівської області, керував належним йому транспортним засобом мотоциклом марки RIGA моделі 50А, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознакою алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки керованого ним транспортного засобу з використовуванням технічного засобу та у КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня», із застосуванням при цьому технічних засобів відеозапису, відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

Обидва названі матеріали про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли від ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області до Сколівського районного суду Львівської області 17.06.2025 року, після чого невідкладно у встановленому порядку були розподілені головуючому судді Микитину В.Я. із присвоєнням єдиного унікального номера справи 453/961/25 та номеру провадження 3/453/460/25, а також єдиного унікального номера справи 453/962/25 та номеру провадження 3/453/461/25.

Оскільки статтею 36 КУпАП визначено можливість накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то постановою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 18.06.2025 року було об`єднано названі справи в одне провадження із присвоєнням об`єднаній справі єдиного унікального номера 453/961/25 та номеру провадження 3/453/460/25. Призначено об`єднану в одне провадження справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП до розгляду у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, на 03.07.2025 року о 09:45 год., після чого судовий розгляд було відкладено на 26.08.2025 року о 09:45 год. у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 та задоволенням його клопотання про відкладення судового розгляду в силу наміру скористатися правовою допомогою й необхідності ознайомитись із матеріалами цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення.

Так, ОСОБА_1 01.07.2025 року та 02.07.2025 року через канцелярію подано в Сколівський районний суд Львівської області заяви, що були зареєстровані в діловодстві за вх. 4390 та за вх. № 4434, в яких він просив відкласти судовий розгляд та надати йому можливість скористатися своїм правом на захист, оскільки він має намір укласти угоду з професійним адвокатом, а також ознайомитися з матеріалами цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення.

Опісля цього, захисником ОСОБА_1 адвокатом Кручком В.С., шляхом формування документа у системі «Електронний суд», 20.08.2025 року подано в Сколівський районний суд Львівської області клопотання, в якому він просив суддю закрити провадження у цій об`єднаній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, вмотивовувавши це тим, що об`єктивні сторони правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягають у невиконанні водіями вимог поліцейського про зупинку керованого ними транспортного засобу та у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, ключовою ознакою об`єктивної сторони адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, є те, що правопорушник має керувати транспортним засобом та при цьому не виконати вимог поліцейського про зупинку (у першому випадку), та відмовитися у встановленому порядку від проходження огляду на стан сп`яніння (у другому випадку). Своєю чергою, під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування, натомість належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Підгородецьким В.В. до вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення не долучено, а, отже, він в описаній обстановці не вважається водієм, відтак не може нести адміністративної відповідальності за обставинами цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, - підсумовує у цій частині свою позицію адвокат ОСОБА_2 .. Окремо адвокат Кручок В.С. наполягав на тому, що його підзахисний не визнає своєї провини у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, а на підставі наявних у цій об`єднаній в одне провадження справі доказів вина останнього не може бути доведена з дотриманням стандарту «поза розумним сумнівом». Так, щодо відеозапису на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то хоча й такий створений з допомогою бодікамери поліцейського, проте на ньому не зафіксовано чітку відмову ОСОБА_1 про це, ба більше, спостерігаються маніпуляційні дії самих поліцейських, які помилково роз`яснили ОСОБА_1 про нібито його право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, так як про наявність такого права в особи чинним КУпАП не регламентовано. Зазначає, що відеозапис не є безперервним, а сама фіксація проводилася не на місці зупинки, як про це вказується в одному з протоколів про адміністративне правопорушення, а на території приватного домоволодіння ОСОБА_1 , де його знайшли поліцейські, визвали з дому та почали стверджувати, що він нібито перед цим керував транспортним засобом й не зупинився на їх вимогу, при цьому перерва між нібито часом керування та часом початку здійснення відеофіксації на території приватного домоволодіння становить близько пів години. З огляду на вказане, адвокат Кручок В.С. наполягає на тому, що немає достатніх підстав для притягнення його підзахисного ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ані за ч. 1 ст. 122-2, ані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, будучи двічі належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, у призначені судові засідання не з`являвся, про поважні причини своєї неявки суддю не повідомляв.

Беручи до уваги, що участь під час судового розгляду цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення приймає захисник особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Кручок В.С., а також виходячи з положень ч. 2 ст. 268 КУпАП, за змістом котрих при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, який притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суддя, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України, вважав за доцільне розглядати цю об`єднану в одне провадження справу про адміністративні правопорушення за відсутністю особи, який притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36665/02, котре набуло статусу остаточного та відповідно до котрого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя, вивчивши позицію захисту, дослідивши матеріали цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до підпункту пункту 2.4. Правил дорожнього руху, порушення котрого ставиться у провину ОСОБА_1 , на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, порушення котрого також ставиться у провину ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, встановлює ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлює ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що суб`єктом обох правопорушень є водій транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона обох правопорушень характеризується наявністю прямого умислу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, полягає у невиконанні водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, про зупинку транспортного засобу. Своєю чергою, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, одним із ключових елементів об`єктивної сторони адміністративних правопорушень, передбачених як ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, так і ч. 1 ст. 130 КУпАП, є те, що правопорушник має керувати транспортним засобом.

Проте, зібрані матеріали цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення не підтверджують у цілому ту обставину, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності, у вказаній дорожній обстановці, не дотримався вимог пунктів 2.4. та 2.5. Правил дорожнього руху, тобто будучи учасником дорожнього руху (водієм транспортного засобу), керував ним, не виконавши спершу вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, а, опісля, відмовився у встановленому порядку від проходження огляду на стан сп`яніння, з огляду на наступне.

Так, щодо фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то належить вказати, що на сьогодні Закон України «Про дорожній рух», який у цьому випадку є основоположним нормативно-правовим актом, згадує лише про водіїв. Згідно з дефініціями, визначеними Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху», водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Поряд з цим, під час судового розгляду цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення знайшла своє підтвердження та викладена захисником особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - адвокатом Кручком В.С. обставина, що на долучених оптичних носіях відсутні належні відеозаписи на підтвердження факту керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом, що, поза розумним сумнівом, може свідчити про відсутність події адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 як водієм таких вимог Правил дорожнього руху, котрі б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали їм право здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Тобто, із матеріалів цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 як водій допустив будь-які порушення пунктів Правил дорожнього руху, та його зупинку працівниками поліції. Більше того, з відеозаписів також не вбачається й тієї обставини, що поліцейський вчиняв будь які дії до зупинення транспортного засобу, котрим нібито керував ОСОБА_1 , та й, в цілому, з матеріалів цієї справи про адміністративні правопорушення неможливо встановити факт руху, його зупинки, причини такої, встановлення особи, яка керувала транспортним засобом, тощо.

Таким чином, оскільки в матеріалах цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом «правопорушником», то це само по собі унеможливлює притягнення особи до відповідальності, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Так, у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли водій почав рухатись.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду 20.02.2019 року в рамках справи за єдиним унікальним номером 404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані. Таким чином, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 , поліцейським надано суду два відеофайли, котрі містяться на CD-R дисках, що приєднані до вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення, та котрі виконані не у безперервному вигляді, як це вимагає наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, котрим затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, та на відеозаписах зовсім не зафіксовані всі обставини оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, а час та дата, що зазначені на них, суттєво відрізняється від часу описаного в протоколах, та й самого їх складання. В дійсності, у відтворених відеофайлах не має жодних даних щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , тобто що такий транспортний засіб поліцейським зупинявся, чи був у русі під керуванням саме ОСОБА_1 .. Переглядом відео тривалістю 02:31 хв., яке раптово починається о 10:42 год., вбачається спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , який знаходиться на території домоволодіння, і жодного транспортного засобу, у тому числі й мопеда, поблизу не видно. Тобто, в даному випадку, місцем пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння є не місцем зупинки транспортного засобу, а домоволодіння ОСОБА_3 ..

Також з переглянутого відео вбачається, що поліцейськими не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 порядку проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, роз`яснень працівників поліції, що в разі незгоди водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. З переглянутого відео також вбачається, що поліцейським не було названо ОСОБА_1 жодних ознак алкогольного сп`яніння, як підставу для проведення огляду, а відтак, вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак є необґрунтованою та безпідставною, не може породжувати у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, а відмова від огляду за таких обставин не може породжувати для водія негативних юридичних наслідків. Також не було роз`яснено і його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що може вважатися порушенням його права на захист.

У матеріалах цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення наявне направлення до медичного закладу на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення його стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 15.06.2025 року 10:30 год. за відповідною формою, наведеною в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, у котрому відповідний підпис водія ОСОБА_1 про вручення та ознайомлення із змістом цього документа відсутній. Більше того, згадане направлення ніяк не могло бути складене о 10:30 год., оскільки запис з нагрудної відеокамери вказує на те, що спілкування поліцейського з ОСОБА_1 починається лише в 10:42 год., тому і відсутній відеозапис такого складання направлення поліцейським, та ознайомлення його із змістом ОСОБА_1 , що свідчить про складання такого документа поліцейським поза фактичним місцем процесуальні дії з оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, пов`язані з виконанням вимог ст. 130 КУпАП. Таким чином наявне в матеріалах справи направлення водія до медичного закладу 15.06.2025 року в присутності ОСОБА_4 не складалося, йому для ознайомлення не надавалося, а, відтак, вказане свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_3 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Окрім того, в матеріалах цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення міститься і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак такий також не є належним доказом, оскільки в ньому не вказано дату його складення, і, що головне, навіть не зазначено прізвище особи, щодо якого він складений і який відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є також додатковим, безпосереднім доказом, того, що такого огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 поліцейським не проводилось, і в медичний заклад він не направлявся.

Підсумовуючи усе вищевикладене, суддя вважає, що працівники поліції у першу чергу не довели, що ОСОБА_1 у наведеній вище обстановці був учасником дорожнього руху, зокрема водієм транспортного засобу, а висновок працівників поліції про наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, й оформлення відносно нього даних матеріалів справи, є передчасним, необґрунтованим та таким, що не підтверджений належними засобами доказування.

Відтак суддя, при встановлених у судовому засіданні усіх обставинах цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що направлені до Сколівського районного суду Львівської області матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, й їх аргументація в цілому не підтверджують події зазначених адміністративних правопорушень, являються сумнівними.

Своєю чергою, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», заява № 39598/03. Також, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, що сформульовані у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, з відсиланням на рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), заява № 25657/94 від 10 липня 2001 року, згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно із пунктом 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (Paul and Audrey Edwards v. the United · Kingdom), рішення від 27 жовтня 2004 року, заява № 46477/99, Європейський Суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain), рішення від 06 грудня 1998 року, заява № 10590/83, Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї об`єднаної справи в їх сукупності, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутні подія і склади інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення для належного оформлення.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття розпочатого провадження у цій об`єднаній справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своєю чергою, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Керуючись статтями 8-9, 36, 40-1, 122-2, 130, 221, 245, 247, 251-252, 266, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в об`єднаній справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю події і складів зазначених адміністративних правопорушень.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН