Справа № 467/712/24
Провадження № 3/467/467/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025 року Суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Кологрива Т.М., розглянувши в порядку підготовки до розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1

за ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 360274 від 15 травня 2024 року, складеного поліцейським відділення поліції № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Ільїним В.М.,вбачається, що 28 квітня 2024 року о 21 год. 35 хвил. в смт. Арбузинка по провул. Торговий, ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України відносно своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як останній принизив людську гідність і мораль цінності неповнолітнього ОСОБА_3 , чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 184 КпАП України.

Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2024 матеріали про адміністративне правопорушення були направлені на належне дооформлення до ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Після виконання вищезазначеної постанови суду, 27 серпня 2025 року на розгляд надійшли вищезазначені матеріали справи.

Вивчивши справу про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 252 КпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ч.2 ст.7 та ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У відповідності до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Статтею 256 КУпАП, визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п.9 розділу II «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції регламентований відповідною Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена Наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376(далі по тексту Інструкція), яка обов`язкова для виконання всіма співробітниками поліції.

При підготовці до розгляду даної справи встановлено, що поліцейським відділення поліції № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 неповно та незрозуміло викладено суть правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, суть адміністративного правопорушення викладена в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, зокрема: не зазначено частину статті, на підставі якої особу належить притягнути до адміністративної відповідальності.

Сам протокол про адміністративне правопорушення складено нерозбірливим почерком, що не відповідає вимогам п.6 Розділу ІІ Інструкції, яка передбачає, що усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою.

Об`єктом вказаного вище правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Диспозиція даної статті є бланкетною, а особа, яка визначена ст. 255 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язана зазначити в ньому закон/норму закону, яку порушила особа, відносно якої складено протокол.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно з ч.1 ст.184 КУпАП (зокрема, про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в ст.ст.150 і 180 СК України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Зі змісту положень ст.150 СК України вбачається, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Крім того, у порушення вимог ст. 256 КУпАП, до протоколу не додано копії свідоцтв про народження дітей, а додані письмові пояснення, які є нечитабельними.

Положеннями КУпАП не передбачено право суду самостійно визначати суть вчиненого адміністративного правопорушення або вносити зміни до протоколів про адміністративні правопорушення, які складені уповноваженими особами.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП створює перешкоди для прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення та робить неможливим в подальшому виконання постанови у разі накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до Конституції України - усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

За таких обставин, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а надані суду матеріали не містять достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, провадження у справі слід закрити у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях останньої складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 184 КУпАП.

Керуючись ст.ст. п.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 184 КУпАП Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд.

Суддя Т.М.Кологрива