Справа № 346/4324/25
Провадження № 3/346/1576/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце служби і посада: військова частина НОМЕР_1 , водій-електрик ланки БпЛА військової частини НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, 26 серпня 2025 року надійшов протокол А1850 № 1 про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Аргументи Держави Україна в особі командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 , який склав протокол, полягали у тому, що 25 серпня 2025 року о 14 годині під час шикування особового складу ланки БпЛА на території військової частини НОМЕР_1 , командиром ланки БпЛА військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_3 було виявлено солдата ОСОБА_1 із ознаками вживання спиртних напоїв (характерний спритів запах з ротової порожнини) після чого вищевказаного солдата було направлено на медичний огляд до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , який визнав, що військовослужбовець перебуває на місці проходження служби із ознаками алкогольного сп`яніння. А за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Позиція ОСОБА_1 . Подав письмову заяву, в якій визнав свою вину, просив справу розглянути без його участі та надати йому розстрочку сплати штрафу.

Оцінка суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Так, положеннями частини 3 статті 172-20 КУпАП, у їх поєднанні із частиною 1 цієї ж статті КУпАП передбачено, що виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби у стані сп`яніння, в умовах особливого періоду, є адміністративним правопорушенням.

Суд враховує те, що наданими йому доказами: протоколом А 1850 № 1 про адміністративне правопорушення (а.с. 1-4), рапортом (а.с. 5) результатом аналізу № 12 (а.с. 6), письмовими поясненнями (а.с.7-8,9-10,11-12), службовою карткою ОСОБА_1 (а.с.13), службовою та медичною характеристикою ОСОБА_1 (а.с.14,15) заявою ОСОБА_1 , в якій він свою вину визнав, дійсно підтверджується, що 25 серпня 2025 року о 14 годині під час шикування особового складу ланки БпЛА на території військової частини НОМЕР_1 , командиром ланки БпЛА військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_3 було виявлено солдата ОСОБА_1 із ознаками вживання спиртних напоїв (характерний спритів запах з ротової порожнини) після чого вищевказаного солдата було направлено на медичний огляд до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , який визнав, що військовослужбовець перебуває на місці проходження служби із ознаками алкогольного сп`яніння.

А за таких обставин, які підтверджуються зібраними особою, яка склала протокол, доказами, поза всяким розумним сумнівом підтверджується, що 25 серпня 2025 року, ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП, і саме він винний у його вчиненні, за що підлягає адміністративній відповідальності.

Обставин, які б виключали адміністративну відповідальність, а також обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. А тому, він підлягає адміністративній відповідальності, на загальних підставах.

В силу положень статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За своїм характером, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, з огляду на його об`єкт є серйозним, воно вчинено спеціальним суб`єктом в умовах дії особливого періоду.

За даними протоколу, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався. Суд має докази його віку, статі, місця роботи та місця проживання, рівня забезпеченості (оскільки він є військовослужбовцем і отримує плату з державного бюджету України у фіксованому розмірі). Також суд враховує, що ОСОБА_1 визнав свою вину.

Адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини 3 статті 172-20 КУпАП являє собою штраф від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що на підставі пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України складає від 17000 до 34000 гривень) арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Отже, врахувавши вказані вище обставини для вирішення питання про накладення на ОСОБА_1 стягнення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, з урахуванням його мети, що передбачена статтею 23 КУпАП, суд вважає, що накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень буде достатньою мірою відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Разом з цим суд враховує наступне.

Частина 1 статті 61 Конституції України гарантує кожному, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. А частина 1 статті 8 Конституції України передбачає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй.

Тож застосовуючи статтю 61 Конституції України, у її поєднанні із статтею 8, як норму прямої і найвищої юридичної дії, яка гарантує будь-якій людині юридичну відповідальність індивідуального характеру (і на цій підставі не застосовуючи положення частини 2 статті 33 КУпАП в частині, що забороняє враховувати майновий стан людини при накладенні стягнення за правопорушення), суд вважає за можливе врахувати майновий стан ОСОБА_1 та застосувати аналогію закону (зокрема кримінального, у частині застосування за частиною 4 статті 53 Кримінального кодексу України розстрочки при призначенні такого покарання, як штраф), і тому розстрочити виплату штрафу на 4 місяців, на 4 рівних частин, з виплатою по 4250 гривень кожною частиною.

До висновку про необхідність застосування розстрочки, суд дійшов через те, що сума штрафу, яку необхідно буде сплатити ОСОБА_1 , складає 17000 гривень, але в судовому засіданні та в письмовій заяві він зазначив, що в нього скрутний майновий стан у зв`язку, а інших доходів він не має, що вказує на реальну неможливість сплатити такий штраф одразу.

А от надання ОСОБА_1 , розстрочки, з одного боку, буде сприяти реальному виконанню призначеного судом покарання, і з іншого - кожен місяць сплати штрафу, буде для нього відчутним для того аби мета адміністративного стягнення була досягнута. Разом з цим, за наявності відповідної можливості, ОСОБА_1 , може сплати суму одразу.

Також відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Але, оскільки в силу положень пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці та військовозобов`язані - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, судовий збір стягненню із ОСОБА_1 не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1,2,7,8,9,10,17-24,26,27,33-38,40-1,154,221,245-253,254-255,268,271,276,279,280,283-285,287,294,298-300,304,305,306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні ним 25 серпня 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з розстрочкою.

Штраф підлягає сплаті шляхом уплати 4 (чотирьох) платежів, у розмірі по 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень кожен, кожного календарного місяця, до його закінчення, по одному платежу щомісячно, починаючи з вересня 2025 року і по грудень 2025 року включно.

Постанову може бути оскаржено ОСОБА_1 шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Суддя: Коваленко Д. С.