Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року м. Рівне

Справа № 572/2949/25

Провадження № 33/4815/729/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

захисника Бірука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 24 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 24 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

З матеріалів справи слідує, що 25 травня 2025 року о 21 год. 12 хв. в м. Сарни Рівненської області на вул. С. Бандери, 5 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Volkswagen Golf", що має номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 А Правила дорожнього руху. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510, результати огляду якого становить 0,38‰, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду від 24 червня 2025 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому безпідставно був затриманий працівниками поліції, оскільки причиною зупинки стало відсутність полісу обов`язкового страхування, однак це в порядку ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» не є підставою для зупинки автомобілів працівниками поліції. Зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що він повідомляв під запис працівникам поліції те, що не вживає спиртні напої, а його поведінка є адекватною, мова не млявою. Зауважує, що з врахуванням температури повітря, а також допустимої похибки приладу «Alcotest Drager 7510», фактичне значення алкоголю в його випадку могло становити 0,171+-0,03=(0,141; 0,201), що означає, що результати на межі допустимого рівня і не свідчать беззаперечно про стан його сп`яніння.

Також вважає, що достовірність результаті огляду на стан сп`яніння не можна вважати об`єктивними, оскільки згідно з даними приладу, остання його повірка відбулася 16.07.2024 року, при цьому точна інформація про сертифікат державної повірки, місце її проведення та результатів повірки йому працівниками поліції не надавалася.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 була винесена 24 червня 2025 року за відсутності останнього (а.с.14).

Згідно апеляційної скарги, копію постанови він отримав 29.07.2025 року, в той же день його захисник ознайомився з матеріалами справи та копією прийнятого рішення.

Апеляційна скарга подана до місцевого суду 07 серпня 2025 року (а.с.22).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи захисника Бірука О.В., який, не заперечуючи проти розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, приписами частини першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При прийняті постанови щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції вказані вимоги закону було дотримано.

Висновки суду про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння при встановлених судом обставинах підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №341601 (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду позитивний 0, 38 ‰ (а.с.5), результатом тесту №878 від 25.05.2025 року, проведеного за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0, 38‰ (а.с.3); відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксована вказана подія, що підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді.

Зазначеним доказам суд першої інстанції надав належну оцінку та правильно визнав винним ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9 а ПДР та вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності ознак алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки з відеозаписів, які містяться матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 вказував, що після обіду приблизно о 15-16 год. вживав міцне пиво «Арсенал» (файл 266, час 2:24, 3:30, 56:40), після проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці погодився з його результатами (файл 266, час 06:00) та від проходження такого огляду в медичному закладі відмовився (файл 266, час 07:00).

При цьому, він підписав протокол про адміністративне правопорушення, будь-яких пояснень з приводу незгоди з його змістом не виказав, також відсутні будь-які заяви, зауваження чи скарги при оформленні протоколу чи після його оформлення. Жодних порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Також необґрунтованими є твердження апелянта щодо безпідставної зупинки транспортного засобу поліцейськими з огляду на наступне.

Так, згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1ґ ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

У пункті 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як вбачається з відеозапису, зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , відповідала статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки, в подальшому, відносно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 126 КУпАП (а.с.7), а саме за відсутність страхового полісу.

Крім того, слід зазначити, що посилання скаржника на відсутність підстави для зупинки транспортного засобу не свідчить про відсутність у його діях події та складу адміністративного правопорушення, так як причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та не може свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі, оскільки встановлено, що у водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Так, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Суд також критично відноситься до доводів захисника про те, що результати вимірювання вмісту алкоголю у видиху ОСОБА_1 проведені засобом вимірювання, який не пройшов належної повірки, відтак результати вимірювання такого приладу не можуть покладатися в основу рішення про його винуватість, оскільки міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» і становить 1 рік.

Згідно результату огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest №7510», остання державна повірка вказаного газоаналізатора відбулася 16.07.2024 року (а.с.3).

Тобто, газоаналізатор «Alcotest 7510» був дозволений для проведення освідування на території України станом на 25 травня 2025 року.

Разом з тим, у разі незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки він міг пройти огляд на стан сп`яніння у спеціалізованій медичній установі. Однак він не виявив бажання повторного проведення такого огляду в медичному закладі, а також суду не надано доказів спростування його перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що суд І інстанції не встановив обставини справи, а просто переписав зміст протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки не вірно зазначив дату та місце народження, а також місце його проживання є безпідставними, так як справа розглядається судом в межах такого протоколу та зазначеної суті правопорушення стосовно особи, щодо якої складений документ. Встановивши відповідні обставини правопорушення суд повинен дослідити докази, які повинні підтверджувати суть правопорушення, що в даному випадку й зроблено районним судом. При цьому, ОСОБА_1 під час складання протоколу вказав, що зареєстрований в с. Тинному, однак проживає в с. Зносичі на вул. Вербова, 8 (файл 266, час 20:08). А розбіжності у даті його народження, на думку апеляційного суду, є технічною помилкою.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 а Правил дорожнього руху та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Сарненського районного суду Рівненської області від 24 червня 2025 року є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, відповідно до вимог апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Сарненського районного судуРівненської області від 24 червня 2025 року.

Постанову Сарненського районного судуРівненської області від 24 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович