ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/17767/25

Провадження № 33/820/579/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Флиса В.В. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та

В С Т А Н О В И Л А :

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 13.06.2025 року о 23 год. 19 хв. ОСОБА_1 в м. Хмельницькому по вул. Ніни Янчук (Горького), 20, керував автомобілем «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою технічного засобу алкотестер «Драгер», результат позитивний 0,27 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9(а) ПДР України і вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Флис В.В. просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради не є територіально наближеним закладом охорони здоров`я до місця зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , а направлення на проходження огляду взагалі йому не вручалось.

Вказує, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради знаходиться за межами міста та на значній відстані від зупинки транспортного засобу, тому відмовився проходити в даному медичному закладі огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак погодився проїхати для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в Хмельницьку міську лікарню, яка знаходиться поряд із місцем зупинки транспортного засобу, в чому працівниками поліції йому було відмовлено.

Апелянт зазначає, що згідно інформації з офіційного інтернет - сайту виробника приладу (https://www.saturn-data.com/ukr/products/631/0/824/) та інструкції з експлуатації приладу, за допомогою якого 13 червня 2025 року було проведено огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, в технічних характеристиках вказано, що даний прилад має похибку у 0,03 проміле при показниках в межах від 0 до 0,4 проміле, а згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки даний прилад має похибку у 0,06 проміле при показниках в межах від 0 до 0,8 проміле, тобто, показники тестування ОСОБА_1 можуть бути в межах від 0,24 проміле до 0,30 проміле (0,27 +/- 0,03) та в межах від 0,21 проміле до 0,33 проміле (0,27 +/- 0,06). Відтак, сумнів у показниках мав тлумачитись на користь особи, і показник в 0,27 проміле не міг вважатися станом сп`яніння. Однак інспектор не врахував даний факт та повторно не провів тест для отримання безсумнівних і однозначних його результатів.

Посилається на те, що відповідно до «Віденської конвенції про дорожній рух» від 08.11.1968, яка ратифікована Україною у національному законодавстві повинні бути передбачено спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним п керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вміст алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається (0,25 проміле). Показник стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 складав 0,27 проміле.

Вважає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, в організмі ОСОБА_1 під час огляду за допомогою приладу «Драгер Алкотест 7510» було виявлено алкоголь на рівні технічної похибки, яка є допустима під час застосування технічного засобу, що є в межах допустимих норм та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративне відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилається на те, що дата останньої повірки приладу «Драгер Алкотест 7510» була 02.07.2024 року, а наступна мала проводитись 02.07.2025 року, тобто до наступної повірки залишалося менше 20 днів та прилад міг мати неточності.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Флис В.В. не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвокат Флис В.В. подав до суду заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі та без участі особи, яку притягнуто до адміністративної ОСОБА_1 , що відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП, не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі захисник оскаржує доведеність перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, з підстав порушення працівниками поліції порядку огляду водія на стан сп`яніння, вважаючи наявні докази недопустимими.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У ході апеляційного розгляду встановлено, що зміст оскаржуваної постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП, відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею першої інстанції розглянуто повно та всебічно, відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

У ході судового розгляду встановлено, що 13.06.2025 року о 23.19 год. ОСОБА_1 в м. Хмельницькому по вул. Ніни Янчук (Горького), керував автомобілем «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою технічного засобу алкотестер «Драгер», результат позитивний 0,27 проміле.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 порушення вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 361055 від 13.06.2025 року, в якому зафіксовані місце, дата та час вчинення адміністративного правопорушення (а/с 1); результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, тест №708 від 13.06.2025 року, що доданий до протоколу серії ЕПР1 № 361055 від 13.06.2025 року, здійснений за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 7510», відповідно до якого станом на 23 год. 30 хв. 13.06.2025 року рівень алкоголю в організмі ОСОБА_1 становить 0,27‰, з результатом якого останній ознайомився, поставивши власний підпис (а/с 4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд водія був проведений зі згоди ОСОБА_1 на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510», у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, результат огляду на стан сп`яніння склав 0,27 ‰ (а/с 5, 6); відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, на якому відображено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alkotest 7510», показник 0,27 ‰ (а/с 14).

Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 13 червня 2025 року о 23:19 год. не оскаржується стороною захисту та є зафіксованим наданими до суду відеозаписами.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до норм статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено поліцейськими з дотриманням вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року.

Згідно пункту 7 розділу ІІ вказаної Інструкції № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування у поліцейських виникла підозра про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 погодився пройти на місці зупинки, результат огляду - 0,27 проміле. Коли водій висловив незгоду з результатом приладу «Drager», працівниками поліції йому неодноразово пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння у КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради відмовився, проте ОСОБА_1 відмовився їхати до вказаного медичного закладу.

Доводи захисника, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, яке виразилось у вимозі пройти огляд на стан сп`яніння не у найближчому до місця зупинки транспортного засобу медичному закладі не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують факту перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, враховуючи що КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги», належить до тих закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, тому такі твердження захисту не впливають на загальну правову оцінку дій працівників поліції.

Звертаю увагу, що вимоги статті 266 КУпАП не містять посилань на доставку водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння, тоді як застережують, що проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я, що містяться у переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженому управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, а також, що проведення огляду в інших закладах забороняється.

Щодо граничної норми алкоголю в крові водія відповідно до міжнародної практики, на які є посилання в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, у ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

У даному випадку вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів конвенції, настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25‰ у повітрі, що видихається, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові - 0,2 ‰ (п. 7 розділу 11 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року).

За таких обставин, враховуючи те, що результат огляду ОСОБА_1 становив 0,27‰, апеляційний суд зазначає, що такий показник перевищує межу допустимої похибки приладу Drager Alcotest 7510, за яким настає алкогольне сп`ягніння, тому доводи апеляційної скарги захисника про допустимість похибки алкотестеру Драгер, зазначеної в інструкції з його використання, суд вважає безпідставними.

Доводи захисника, що дата останньої повірки приладу «Драгер Алкотест 7510» була 02.07.2024 року, а наступна мала проводитись 02.07.2025 року, тобто до наступної повірки залишалося менше 20 днів та прилад міг мати неточності, є непереконливими.

У чек-тесті алкотестера «Drager Alcotest 7510» від 13.06.2025 зазначена дата останнього градуювання приладу 02.07.24, а міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік. Отже, на час огляду водія, термін чергової перевірки газоаналізатора не закінчився.

Доводи захисника, що ОСОБА_1 не вручалось направлення на огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, не заслуговують на увагу, оскільки згідно вимог статті 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду №1103 від 17.12.2008, вручення водієві або долучення до протоколу про адміністративне правопорушення направлення не передбачено, поліцейський зобов`язаний скласти направлення на медичний огляд, яке повинно передаватися лікарю закладу охорони здоров`я поліцейським перед проведенням огляду водія на стан сп`яніння.

Відтак, доводи про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Флиса В.В. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2025 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Флиса В.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя