ПОСТАНОВА

Справа № 621/1911/25

Провадження 3/621/676/25

25 серпня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Суддя Зміївського районного суду Харківської області В.Філіп`єва, розглянувши матеріали відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , піддавався адміністративному стягненню:

19.04.2025 Зміївським районним судом Харківської області за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП,

за частиною 3 статті 130, частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

04.06.2025, об 23:12 годині, перебуваючи в с. Таранівка Чугуївського району Харківської області, по вулиці Слобожанській, буд.148, водій ОСОБА_2 керував ВАЗ2103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. При цьому піддавався адміністративному стягненню: 29.04.2025 Зміївським районним судом Харківської області за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, будучи при цьому двічі протягом року підданим адміністративному стягненню, за що передбачена відповідальність за ч.3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Крім того, в той же день і час, 04.06.2025, об 23:12 годині, перебуваючи в с. Таранівка Чугуївського району Харківської області, по вулиці Слобожанській, буд.148, водій ОСОБА_2 керував ВАЗ2103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучі позбавленим права керування транспортним засобом постановою серії ЕНА 2856276 від 18.08.2024 за ч.4 ст.126 КУпАП, Вказане правопорушення вчинено повторно протягом року.

Своїми діями водій порушив вимоги пункту 2.1А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, в той же день і час, 04.06.2025, об 23:12 годині, перебуваючи в с. Таранівка Чугуївського району Харківської області, по вулиці Слобожанській, буд.148, водій ОСОБА_2 керував ВАЗ2103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, завчасно подану увімкненим проблисковим маячком синього та червоного кольорів, спеціального звукового сигналу та гучномовного пристрою, внаслідок чого був переслідуваний службовим автомобілем та в подальшому зупинений, шляхом часткового блокування.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пунктів 2.4, 8.9б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження провини водія у скоєнні вказаних адміністративних правопорушень до матеріалів справи надані:

- протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №351634 від 05.06.2025, ЕПР1 №351641 від 05.06.2025, серії ЕПР1 №351629 від 05.06.2025;

- копія постанови серії ЕНА №4894443 від 04.06.2025,

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 04.06.2025, згідно якого водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння,

- рапорт інспектора ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області,

- довідка Армор,

- копія постанови серії ЕНА №2856276 від 18.08.2024,

- копія постанови серії ЕНА №839419 від 07.04.2025,

- постанова від 29.04.2025 Зміївського районного суду Харківської області за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП.

- відеозапис події, що міститься на СD диску, доданому до матеріалів справи,

Згідно довідки ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП Харківської області посвідчення водія на право керування транспортними засобами ОСОБА_2 неотримував.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

За змістом статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130, 126, 122-1 КУпАП, яке інкримінується порушнику, не входить до переліку справ, при розгляді яких присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, наявність відомостей у суду про належне повідомлення про дату і час розгляду справи, а також обов`язок суду забезпечити швидкий і ефективний розгляд справи, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності вказаної особи за наявними матеріалами справи.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд зазначає наступне:

Відповідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя зазначає наступне:

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, крім іншого, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 статті 130 КУпАП Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Частиною 3 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідженими доказами по справі беззаперечно підтверджується відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, що є безальтернативною підставою для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 статті 130 КУпАП.

Крім того, згідно пункту 2.1А Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 3 статті 126 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 4 статті 126 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено, що повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Оцінивши вказані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку про порушення водієм Правил дорожнього руху, який керував транспортним засобом не маючи права керування зазначеним транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, в зв`язку з чим в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Крім того, згідно пункту 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачено, що невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Дослідженими доказами по справі підтверджується невиконання водієм вимоги поліцейського про зупинку, що є безальтернативною підставою для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Призначаючи стягнення за вказані правопорушення, суд керується положеннями статті 23 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно ч.4 статті 30 КУпАП, позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за статтею 130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість стягнення обумовлена саме високим ступенем суспільної шкоди, яка завдається такими діяннями.

Санкція ч.3 статті 130 КУпАП є більш серйозною з числі вчинених порушником, якою передбачено стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

В зв`язку з викладеним, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, до винної особи слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст..40-1 КУпАП, з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, належить стягнути в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 8, 23, 30, 33, 36, 126, 130, 283-284, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

На підставі ч.2 статті 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на момент ухвалення постанови складає 51000,00 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, які перерахувати на р/р UA0020001, отримувач: ГУК харківська обл/Харківобл/21081300, ,код класифікації доходів бюджету: 21081300, Банк отримувача: Державне казначейство України, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до ч.1 статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена через Зміївський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Суддя В. Філіп`єва