"29" серпня 2025 р. Справа № 363/5089/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 852416 від 17.08.2025 року вбачається, що 16 серпня 2025 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї свекрухи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її бік нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання з`явилась ОСОБА_1 , будучи повідомленою про права та обов`язки надала суду письмові пояснення та зазначила, що провину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП вона не визнає. Суду пояснила, що 16.08.2025 року зранку вона залишилась вдома зі своєю малолітньою онукою, 2024 року народження та свекрухою ОСОБА_2 , 1938 року народження. З невідомих причин ОСОБА_2 почала звинувачувати її в тому, що вона з чоловіком здійснили крадіжку її постільної білизни, вимагала її повернути, дуже гучно розмовляла та висловлювалась на її адресу нецензурною лайкою, ображала та стукала своєю палицею в двері кімнати, де знаходилась ОСОБА_1 з онукою, чим дуже налякала дитину. Побоюючись за себе та свою онуку, ОСОБА_1 зателефонували своєму чоловіку ОСОБА_3 , щоб він скоріше повертався додому. Після чого ОСОБА_1 відкрила двері та сказала свекрусі ОСОБА_2 , що якщо та не вгамується, то вона викличе швидку та працівників поліції. Через 5 хвилин додому прийшов її чоловік ОСОБА_3 . В свою чергу, ОСОБА_2 продовжила ображати вже і її чоловіка ОСОБА_3 , потім викликала таксі і поїхала. В цей час вона ( ОСОБА_1 ) разом з онукою та чоловіком ОСОБА_3 поїхали з дому до м. Києва. По поверненню у вечорі додому ОСОБА_2 почувала себе чудово, на здоров`я не скаржилась. Будь яких погроз, висловлювань нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 вона не здійснювала, конфлікту не вчиняла.

У судове засідання викликалася потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи до суду не з`явилася. Будь яких заяв та клопотань до суду не надала.

У судове засідання з`явилась свідок ОСОБА_4 , надала суду письмові пояснення та зазначила, що вона є донькою ОСОБА_1

16.08.2025 року вона поїхала у м. Київ у своїх справах приблизно о 6 годині ранку, потім приблизно о 16 годині до неї у м. Київ приїхали ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1 та переляканою дитиною - її донькою. Усі разом вони повернулися у с. Нові Петрівці додому. По приїзду ОСОБА_2 поводила себе дуже агресивно по відношенню до її матерії ОСОБА_1 , нецензурно висловлювалася на її адресу, бажала їй смерті та погрожувала спалити хату. Причину своєї агресії ОСОБА_2 не пояснювала. Також ОСОБА_4 зазначила, що у ОСОБА_2 такі приступи некерованої агресії бувають доволі часто і тривають приблизно 3 дні, після чого вона заспокоюється і веде себе нормально. Наступного дня 17.08.2025 року, коли вже ОСОБА_2 заспокоїлась, приїхали працівники поліції, яких викликала донька ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

У судове засідання прибув свідок ОСОБА_3 , надав суду письмові пояснення та показав, що він є чоловіком ОСОБА_1 16.08.2025 року після 13-ї години йому зателефонувала його дружина ОСОБА_1 та сказала, що його мати ОСОБА_2 поводить себе дуже агресивно, ображає її та лякає маленьку онуку. Приїхавши додому він почув як його мати ОСОБА_2 лається на його дружину ОСОБА_1 , бажає їй смерті. Він попрохав свою матір ОСОБА_2 заспокоїтись, однак вона і на це відреагувала агресивно та почала лаятися і на нього. Зазначив, що його дружина ОСОБА_1 ставиться гарно та ввічливо до його матері ОСОБА_2 , ніколи її не ображає. Разом з тим, у його матері ОСОБА_2 відбуваються регулярні приступи агресії. Цього разу його мати зателефонувала своїй доньці ОСОБА_3 та поскаржилась їй. ОСОБА_3 не розібравшись в тому що трапилось, викликала поліцію. Він може засвідчити, що його дружина ОСОБА_1 жодним чином не ображала його матір ОСОБА_2 , та домашнього насилля не вчиняла.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

П. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII встановлюється, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та показання свідків, судом було встановлено, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, на основі яких суд мав би можливість встановити факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 , а сама по собі сварка побутового характеру між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не є домашнім насильством, про яке йде мова у протоколі про адміністративне правопорушення, та не охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що вказані дії ОСОБА_1 призвели або могли реально призвести до наслідків, що передбачені у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто заподіяли або могли заподіяти шкоду психологічному чи фізичному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, з матеріалів справи підтверджується лише факт наявності сварки між особами. У той же час будь-яких даних, відомостей та доказів вчинення домашнього насильства, зокрема, застосування психологічного чи фізичного насильства, про яке зазначається у протоколі, матеріали справи не містять.

Наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому та/чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства чи потенційного конфлікту.

За наведених обставин, суд надає перевагу доказам, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, та вважає що пояснення ОСОБА_1 є логічними, послідовними і правдивими та в сукупності з поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відображають повну картину події.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є достатнім доказом на доведення провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, у тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст.ст. 23,33, 40-1,268,283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя О.В. Рукас