Справа № 203/5124/25
Провадження № 3/0203/1821/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року суддя Центральний районного суду міста Дніпра Іваницька І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст.51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.51 КУпАП. Як вбачається з протоколу серії ВАД № 068406 від 16.07.2025 року, ОСОБА_1 16.07.2025 о 09:40 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, 2, таємно заволодів з полиці магазину товаром «Шампунь для волосся» в кількості 7 шт. з оголошеною вартістю 1 415 грн (одна тисяча чотириста п`ятнадцять грн), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.51 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлялася належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження. Враховуючи обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про час та місце судових засідань, норми ст. 268 КУпАП, принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків:

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», за яким кримінальна відповідальність настає за крадіжку, якщо вартість викраденого становить вище 3028 грн. та змінено санкцію статті 51 КУпАП, зокрема в бік посилення відповідальності особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП визнається дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за дії, що передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У пункті 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України зазначено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Стаття 169 «Перерахунок податку та податкові соціальні пільги» містить перелік різних податкових соціальних пільг, але для справ про адміністративні правопорушення потрібен розмір, що визначений у підпункті 169.1.1 це 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» встановлено, що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить - 3028 гривень. Тобто, для кваліфікації дій за ч.1 ст.51 КУпАП, сума крадіжки не має перевищувати 1514 грн та для кваліфікації дій за ч.2 ст.51 КУпАП, сума не має перевищувати 3028 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, особою, яка склала протокол відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.51 КУпАП, на підтвердження його вини надано лише рапорт працівника поліції про те, що на тел.102 16.07.2025 о 09:44 надійшло повідомлення про те, що в магазині «Аврора», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, 2, чоловік викрав шампунь на 1400 грн, заявниці спіймала крадія та повернула до магазину, особу якого пізніше було встановлено на підставі бази як ОСОБА_1 , за результатами дії СОГ на останнього було складено протокол за ч.2 ст.51 КУпАП, акт інвентаризації, заява адміністратора магазину про скоєння крадіжки, пояснення адміністратора магазину, яка вказала, що 16.07.2025 невідомий чоловік намагався скоїти крадіжку товару у рюкзак та пройшов касову зону, не сплативши за товар. Чоловіка повернули в магазин, на прохання повернутися відмови не було. Дана подія була зафіксована на камери спостереження, відеозапис буде надано відповідно до чинного законодавства, роздруківку з бази даних на ОСОБА_1 .

Інших доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 вчинив крадіжку та за яких саме обставин (фото та відео фіксація, показання свідків, протокол затримання після вчинення правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1 , протокол огляду місця події, протокол вилучення викраденої продукції тощо) особою, яка складала протокол, до суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що особою, яка склала та направила протокол про адміністративне правопорушення до суду, не надано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, наявності в його діях складу такого правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Тобто, суд позбавлений можливості самостійно збирати додаткові докази по справі.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за ч.2 ст.51 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Керуючись ст.ст.8, 33, 51, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п.1 ч.1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя І.В. Іваницька