Провадження № 3/742/1229/25
Єдиний унікальний № 742/4286/25
ПОСТАНОВА
26 серпня 2025 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Давидчука Д.П., за участю секретаря судового засідання Сумцової Т.А., розглянувши матеріали, що надійшли від в/чА4245 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сіверськодонецька Луганської області, місце проживання в/ НОМЕР_1 , військовослужбовця
за ч. 3 ст.172-20 КУпАП,
17.08.2025 року, близько 22:50 год ОСОБА_1 , будучи стрільцем взводу охорони роти охорони батальйону охорони в/ч НОМЕР_2 перебував на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння у період воєнного стану. За скоєне адміністративне правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст.172-20 КУпАП.
Крім того, 19.08.2025 року, близько 15:20 год ОСОБА_1 , будучи стрільцем взводу охорони роти охорони батальйону охорони в/ч НОМЕР_2 перебував на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння у період воєнного стану. За скоєне адміністративне правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст.172-20 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, підтвердив обставини викладені у протоколі. Вину визнає. При цьому просив розстрочити призначену суму штрафу на 10 місяців, у зв`язку з складним матеріальним становищем.
Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи, що адміністративні протоколи складені стосовно однієї і тієї ж особи, фактичні обставини стосуються одних і тих же правовідносин та вони пов`язанні між собою, з метою більш повного, об`єктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне об`єднати адміністративні провадження №3/742/1213/25 (єдиний унікальний №742/4252/25), №3/742/1229/25 (єдиний унікальний №742/4286/25), та присвоїти спільний номер провадження №3/742/1229/25 (єдиний унікальний №742/4286/25).
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Винуватість ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколами про військове правопорушення А4245 №18 від 18.08.2025, А4245 №21 від 20.08.2025, висновками результатів медичного огляду на стан сп`яніння від 17.08.2025, 19.08.2025.
Відповідно до вимог ч.1 ст.172-20 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно з ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адмінправопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
За вищевказаних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що передбачені диспозицією ч. 3 ст.172-20 КУпАП, ч. 3 ст.172-20 КУпАП, оскільки, вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи і були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.
Таким чином, суд вважає доцільним застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП згідно із вимогами ст.36 цього кодексу.
У відповідності до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Відповідно до положень ст.ст. 298, 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.
При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Отже нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена законом.
Аналіз наведених правових вказує на те, що розстрочка штрафу це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну, відстрочка штрафу це надання судом права здійснити оплату штрафу з відстроченням платежу на визначений термін (наприклад на один місяць).
Стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).
Зокрема, в даному випадку можна врахувати, що адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі від 17 до 34 тис. гривень, мають каральний і стримуючий характер. Розмір штрафу в декілька разів перевищує розмір мінімальної заробітної плати по Україні, а проведений порівняльно-правовий аналіз вказує на те, що штраф за вказане адміністративне правопорушення перевищує розміри штрафу за низку кримінально караних діянь за національним законодавством України.
КУпАП як акт законодавства був прийнятий у 1984 році та не враховував обставини, що можуть виникнути у 21 столітті. Крім того, як акт радянського законодавства він не враховував зокрема норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику ЄСПЛ.
Кримінальний виконавчий кодекс передбачає можливість розстрочення сплати штрафу як виду кримінального покарання. При цьому КУпАП такої можливості не передбачає, хоча розміри штрафу за окремі правопорушення, в тому числі і за ст. 172-20 КУпАП є вищими за розміри штрафу за окремі кримінальні правопорушення.
Таким чином, суд вважає за можливе застосувати норми кримінального виконавчого законодавства за аналогією
Згідно зі статтею 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.
Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 на даний час отримує грошову винагороду у ЗСУ, після накладення штрафу йому припинено виплату премій та надбавок.
Враховуючи викладене, заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та розстрочити виконання постанови суду в частині сплати штрафу на 6 (шість) місяців, що буде достатнім строком для виконання судового рішення.
Згідно з ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 401, 172-20 ч.3, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
Об`єднати адміністративні провадження №3/742/1213/25 (єдиний унікальний №742/4252/25), №3/742/1229/25 (єдиний унікальний №742/4286/25), та присвоїти спільний номер провадження №3/742/1229/25 (єдиний унікальний №742/4286/25).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення за правилами ст. 36 ч. 2 КУпАП за сукупністю правопорушень у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у сумі 605 грн 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розмір штрафу має бути сплачений в повному обсязі не пізніше, як через 6 (шість) місяців з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК