Справа № 309/3064/25
Провадження № 3/309/1026/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Лук`янова О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який працює техніком-електромеханіком ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.204-1 ч.1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ЗхРУ №242551, від 11 серпня 2025 року: 11 серпня 2025 року, близько 19 години 10 хвилин, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» у складі ГМО спільно з офіцерами прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д.н.п. Яблунівка) в межах контрольованого прикордонного району на з/с в.н.п. Хуст /територія Хустської міської громади Хустського району Закарпатської області/ на напрямку 169 прикордонного знаку, на відстані 7,5км. до ДКУ, було виявлено та затримано ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.9, 12 ЗУ «Про державний кордон України», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП надійшли до Хустського районного суду 22 серпня 2025 року.

25 серпня 2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 надіслав до суду письмові пояснення та просив: закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП,

В поясненнях ОСОБА_1 вказав, що:

-ніякого умислу щодо перетину кордону у нього не було, як і не було спроби перетину кордону;

-11 серпня 2025 року, о 16 годині 28 хвилин, поїздом П`ятихатки Хуст він прибув на ж/д вокзал м.Хуст Закарпатської області. На вокзалі одразу після висадки на платформу до нього підійшов наряд з представників поліції та ТЦК та СП і прикордонників. На їхні вимоги він пред`явив посвідчення особи, документи про бронювання та путівку до санаторію, пояснив, що він прибув до міста Хуст для подальшого прямування до села Шаян з метою оздоровлення;

-однак, незважаючи на надані ним документи та пояснення, його було незаконно затримано прикордонним нарядом, вивезено до лісу в розташування прикордонного загону, де було складено два незаконних протоколи від 11.08.2025: «Про адміністративне затримання» та від 11.08.2025, ЗхРУ №242551, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До свого пояснення ОСОБА_1 були надані в якості доказів обставин, викладених у поясненнях:

-путівка №51 до санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_4 », термін перебування: з 11.08.2025 після 14-00, по 22.08.2025 до 12-00;

-квіток члена профспілки №0468408 трудящих Металургійної і Гірничодобувної Промисловості України;

-квитанція до прибуткового касового ордеру №00980 від 31.07.2025 про прийняття профспілковим комітетом ПО ПМГУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 9255грн.00коп. за санаторну путівку «Шаян» з 11.08.2025;

-військово-обліковий документ «Резерв+» про підтвердження бронювання ОСОБА_1 , як військовозобов`язаного, до 26.12.2025;

-квиток на потяг /посадковий документ/ Кривий Ріг-Олександрія на ОСОБА_2 /відправлення з Кривого Рогу 10.08.2025, о 16-38; прибуття в Олександрію 10.08.2025, о 19-46/;

-квиток на потяг /посадковий документ/ П`ятихатки-Хуст на ОСОБА_2 /відправлення з П`ятихаток 10.08.2025, о 20-00; прибуття в Хуст 11.08.2025, о 16-28/;

-квиток на потяг /посадковий документ/ Ясіня-Кривий Ріг на ОСОБА_2 /відправлення з Ясіня 28.08.2025, о 13-21; прибуття в Кривий Ріг 29.08.2025, о 10-27/.

Також ОСОБА_1 в своїх поясненнях вказав, що будь яких доказів, які б спростовували вказані його пояснення та доводили, що він знаходився у Хустському районі з метою майбутнього перетину державного кордону, суду не надано, та просив суд розглянути дану справу про адміністративне правопорушення в його відсутність.

Дослідивши в повному обсязі встановлені на підставі поданих доказів обставини, у їх сукупності, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП: завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.129 Конституції України: однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

17.07.1997 Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію у національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Так, відповідно до ст.32 Конвенції: питання тлумачення та її застосування належить до виключної компетенції ЄСПЛ, рішення якого є невід`ємною частиною Конвенції.

За ст.9 Конституції України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»: суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто у такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

Згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП: орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу".

Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України»: основними функціями Державної прикордонної служби України є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України "Про розвідку" та "Про оперативно-розшукову діяльність"; участь у боротьбі з організованою злочинністю та протидія незаконній міграції на державному кордоні України та в межах контрольованих прикордонних районів; участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом; участь у здійсненні державної охорони місць постійного і тимчасового перебування Президента України та посадових осіб, визначених у Законі України "Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб"; охорона закордонних дипломатичних установ України; координація у мирний час діяльності утворених відповідно до законів України військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України, відповідно до частини третьої статті 2 Закону України "Про державний кордон України"; координація діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України, пропуску до/з тимчасово окупованої території України або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду. Виконання зазначених у частині першій цієї статті функцій є оперативно-службовою діяльністю Державної прикордонної служби України.

Статтею 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено права Державної прикордонної служби України, за якою, органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право в тому числі, вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України /п. 12/.

Крім того, відповідно до Постанови КМУ від 27.07.1998 №1147 «Про прикордонний режим»: установлено вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу у межах прилеглих до кордону територій селищних і сільських рад, де запроваджується прикордонний режим та затверджено перелік міст і районів, в межах територій яких можуть бути встановлені контрольовані прикордонні райони, в тому числі до переліку яких у Закарпатській області увійшли місто Ужгород, Берегівський, Великоберезнянський, Виноградівський, Перечинський, Рахівський, Тячівський, Ужгородський, Хустський райони.

Згідно зі ст.251 КУпАП: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП: орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 62 Конституції України, яка гарантує дотримання державою принципу презумпції невинуватості особи, передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює на провадження у справах про адміністративні правопорушення стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, тобто - норми кримінального процесуального законодавства.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Як вбачається з вищезазначеного протоколу, серії ЗхРУ №242551, від 11.08.2025 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням, згідно ч.1 ст.204-1 КУпАП, визнається: перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Виходячи з положень ч.1 ст.204-1 КУпАП, - об`єктивну сторону даного правопорушення складає саме перетинання або спроба перетинання державного кордону будь-яким способом поза пунктами пропуску.

Однак у матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_3 вчинив спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон з України в Румунію.

При цьому суддя звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення,

Докази, які надані ОСОБА_1 на підтвердження його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.1 КУпАП, суддя приймає, як належні та допустимі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надані на розгляд суду, не доводять наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю.

При прийнятті рішення про закриття провадження у справі враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суддя, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази винуватості особи.

Керуючись ст.9, 204-1 ч.1, 245, 247 п.1, 251-252, 280, 283-285, 287, 291 КУпАП, Конституцією України, ст.2, 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Постановою КМУ від 27.07.1998 №1147 «Про прикордонний режим», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського Апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Хустського

районного суду: Лук`янова О.В.