Справа № 336/5969/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду міста Запоріжжя Вайнраух Л.А. розглянула справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який офіційно не працевлаштований, адреса реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Адміністративний матеріал на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №001609 від 19.05.2025 надійшов до суду 26.06.2025. За змістом вказаного протокола, 18.05.2025 о 13-38 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , порушив правила утримання собак, в результаті чого його пес вкусив ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за що передбачена відповідальність згідно з ч.3 ст.154 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 присутній не був, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи засобами поштового зв?язку за адресою, вказаною в протоколі, раніше отримував смс-повідомлення, відповідно, обізнаний щодо провадження справи в суді. За змістом протокола також обізнаний із місцем розгляду справи, письмово пояснив, що з 18.05.2025 близько 18-00 години до нього приїхав сусід з вулиці Шевченка на ім?я Євген, повідомив, що його собака Пандік дворової породи покусала його сина ОСОБА_3 . Пояснив, що його собака була біля магазину, а хлопчик захотів його нагодувати хлібом, внаслідок чого собака накинулась на хлопця, вкусила за обличчя. Ця собака постійно гуляє без повідка, її підкормлюють всі мешканці вулиці, подібні випадки раніше не траплялись. Батько хлопця попросив щоб ОСОБА_1 відвіз собаку до ветеринара з метою обстеження на сказ, результати будуть через 10 днів.

Вимоги ст.268 КУпАП не свідчать про обов`язковість явки належним чином повідомленої особи у даній категорії справ.

Системний аналіз положень ст. 154 КУпАП у зв`язку з положеннями ст. 218, 221 КУпАП у редакції станом на 01.07.2021 рік дає можливість зробити висновок, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених ч.1 ст.154 КУпАП, станом на 01.07.2021 віднесений до компетенції адміністративних комісій, а справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 154 КУпАП -до компетенції судів.

15.07.2021 Верховною Радю України прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо імплементації положень деяких міжнародних угод та директив Європейського Союзу у сфері охорони тваринного та рослинного світу» за №1684-IX, яким ст. 154 КУпАП викладено у новій редакції, що повністю відповідає редакції, чинній на момент вчинення правопорушення та на момент здійснення судового розгляду.

Таким чином, шляхом прийняття вказаного нормативно-правового акта від 15.07.2021, стаття 154 КУпАП поділена на три окремі частини.

При цьому, як видно зі змісту положень вказаного закону, виділення ч.3 ст.154 КУпАП відбулося шляхом відокремлення кваліфікуючої ознаки у виді заподіяння шкоди здоров`ю та майну людини з ч.2 ст.154 КУпАП. Відповідно, кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 КУпАП, у виді повторності та заподіяння шкоди здоров`ю та майну особи, які в попередній редакції статті містилися у ч. 2, шляхом прийняття нового закону розділені на окремі частини таким чином, що заподіяння шкоди здоров`ю та майну особи внаслідок порушення правил утримання собак і котів перетворилося на особливо кваліфікуючий склад адміністративного правопорушення, що кваліфікується за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Однак, супутніх змін до ст. 218, 221 КУпАП, у зв`язку з появою ч. 3 ст. 154 КУпАП, не прийнято досі, а, відтак, виникла законодавча прогалина, яка полягає у тому, що формально ч.3 ст.154 КУпАП не відноситься до компетенції жодного органу влади (посадової особи), що здійснюють розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, кримінальне обвинувачення не тлумачиться буквально та не зводиться виключно до кримінального переслідування особи за вчинення кримінально-караних діянь, у зв`язку з чим обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення в залежності від певних обставин (характер правопорушення, тяжкість покарання, кваліфікація за національним законодавством) також може підпадати під ознаки кримінального обвинувачення та потребувати юрисдикції суду щодо визначення обґрунтованості останнього.

З урахуванням наведеного суд робить висновок про те, що наявність прогалини у законодавстві, як і неточність, неповнота, неясність останнього не може негативно позначатися на завданнях провадження справи в суді, оскільки кожна особа, якої це стосується, має право на найшвидше вирішення пред`явленого їй обвинувачення у вчиненні правопорушення. Разом з цим, недоліки законодавства не можуть впливати на вимоги суспільства щодо забезпечення правопорядку шляхом притягнення винної особи до відповідальності за вчинене протиправне діяння.

Суд враховує характер адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, ступінь його тяжкості, ту обставину, що склад вказаного правопорушення у вказаній редакції законодавства утворює кваліфікуюча ознака, яка в попередній редакції законодавства містилась у ч. 2 цієї ж статті та відносилась до компетенції суду. Так, за вчинення даного правопорушення передбачено обов`язкове додаткове адміністративне стягнення у виді конфіскації, що відповідно до ч.1 ст.29 КУпАП може бути застосовано лише судом.

Відповідно, незважаючи на те, що підвідомчість справ про адміністративне правопорушення, передбачених ч.3 ст.154 КУпАП, прямо не закріплена у ст. 221 КУпАП, суд приходить до висновку, що розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, має здійснюватися саме судом, а не іншим органом влади (посадовою особою).

Адміністративна комісія з урахуванням положень чинного законодавства є уповноваженою на розгляд і вирішення лише справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.154 КУпАП. Крім того, згідно з супровідним листом голови адміністративної комісії при виконавому комітеті ЗМР А.Бражко від 09.06.2025 даний протокол повернуто відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, адже комісія не може приймати рішень у справах, на розгляд яких не має повноважень.

Всебічно вивчивши матеріали справи, суддя встановила, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, не знайшла свого підтвердження з огляду на таке.

За змістом ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

За положеннями ст. 7,9 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суддя виходить з того, що згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Як вбачається із усталеної практики Європейського суду з прав людини, наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (заява №16347/02, рішення від 09.06.2011, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, рішення від 30.05.2013, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ч.1,2 ст.180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Правила поводження з тваринами встановлюються законом.

Згідно з диспозицією ч.3 ст.154 КУпАП склад правопорушення становить утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), тобто, дії, що передбачені частиною першої цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Отже, ч. 3 ст.154 КУпАП є бланкетною нормою, яка відсилає до відповідних нормативно-правових та підзаконних актів, що стосуються правил утримання собак та котів, які затверджуються відповідним рішенням органу місцевого самоврядування.

Зокрема, утримання тварин у домашніх умовах регулюється правилами, затвердженими відповідними органами місцевого самоврядування (ст.9 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження").

Проте, в протоколі не зазначено, які саме правила порушено внаслідок дії або бездіяльності ОСОБА_1 та яким нормативно-правовим актом або підзаконним актом вони передбачені.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення - це зовнішній прояв проступку, що включає діяння (дію або бездіяльність) та, у деяких випадках, суспільно шкідливі наслідки і причинний зв`язок між ними. Ці ознаки характеризують зовнішню поведінку особи, яка порушує норму адміністративного права і посягає на об`єкт, що перебуває під охороною держави. Факультативними ознаками об?єктивної сторони адміністративного правопорушення є час, місце, умови, способи та засоби вчинення правопорушення.

Натомість, зі змісту протокола не вбачається, що подія правопорушення відбулась у громадському місці, або місці, не відведеному для вигулювання собак без повідків і намордників, адже особа, що склала його, обмежилась вказівкою на адресу, також не визначено, яка протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність допущена з боку особи, відносно якої складено протокол, що призвела до завдання шкоди здоров?ю дитини, тобто, не визначена об?єктивна сторона правопорушення. Також у протоколі в графі «склад правопорушення» не відображено кваліфікуючої ознаки правопорушення «заподіяння шкоди здоров`ю людини», адже самий по собі укус тварини не у кожному випадку є обов?язковою передумовою завдання шкоди здоров?ю.

За вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її точної відповідності з законом

Таким чином, фактичні дані стосовно правопорушення, склад та подія його вчинення мають бути викладені в протоколі у суворій відповідності до диспозиції статті, але, в даному випадку, з огляду на його зміст, сутність правопорушення не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.

Натомість, порушень з боку ОСОБА_1 правил тримання собаки з наведеного протоколу не вбачається, тобто, відсутня об`єктивна сторона правопорушення. Крім того, не знайшла свого відображення й суб`єктивна сторона правопорушення, як невід`ємний елемент його складу, що має характеризуватись наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

З урахуванням наведеного, при дослідженні обставин справи, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за ознаками ч.3 ст.154 КУпАП, без зазначення конкретних даних (відомостей), що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону вказаного правопорушення, а тому подію, описану у протоколі, не можна віднести до адміністративного правопорушення, а всі об?єктивні сумніви тлумачаться на користь ОСОБА_4 .

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

За результатами розгляду справи суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбачені ч.3 ст.154 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 7, 9, 154, 218, 221, 245, 247, 251, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Суддя Л.А.Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік