Справа № 496/3578/25
Провадження № 3/496/2243/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

працюючого на посаді заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, капітана,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 172-14, ч.2 ст. 172-16 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшло 2 протоколи від Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіонупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 172-14, ч.2 ст. 172-16 КУпАП.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 01.08.2025 року вказані провадження відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер 496/3578/25.

Згідно протоколу №20-2025/СП про вчинення адміністративного правопорушення від 11.06.2025 року, капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 17, 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст. 27 Закону України «Про державний кордон України», наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України №652-АГ від 09.12.2021 року «Про організацію роботи із забезпечення належного стану правопорядку та військової дисципліни серед особового складу Державної прикордонної служби», «Правил пропускного і внутрішньооб`єктового режиму в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби» близько з 15:55 год. 11.05.2025 року (більш точного часу встановити не представляється можливим) перевищив службові повноваження, тобто умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав, що виразилось у наданні дозволу на перебування цивільної особи на території підрозділу (військового містечка) без її документального оформлення та ненаданні доповіді органу управління вищого рівня про наявність сторонньої особи на території військового об`єкту, чим вчинив перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, вчинене в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-14 КУпАП.

Згідно протоколу №19-2025/СП про вчинення адміністративного правопорушення від 11.06.2025 року, капітан ОСОБА_1 , проходячи військову службу на посаді заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 17, 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст. 27 Закону України «Про державний кордон України», наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України №652-АГ від 09.12.2021 року «Про організацію роботи із забезпечення належного стану правопорядку та військової дисципліни серед особового складу Державної прикордонної служби» близько з 15:55 год. 11.05.2025 року (більш точного часу встановити не представляється можливим) доповіді про перебування солдата ОСОБА_2 в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння та можливе застосування до нього фізичної сили, доповіді про подію та/або можливе вчинення правопорушення в порядку підпорядкованості усно та протягом доби письмово не повідомив, чим вчинив бездіяльність військової влади, вчинене в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-16 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Адвокат Штець О.О. в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надіслала клопотання, в якому просить суд провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-14 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначила, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. При повторному притягненні до відповідальності за те саме правопорушення, за яке вже було винесено остаточне рішення, застосовується принцип «non bis in idem», закріплений у ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. ОСОБА_1 за результатами проведення службового розслідування вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, що підтверджується копією наказу «Про результати проведення службового розслідування» від 20.05.2025 року №1432-АГ та накладено дисциплінарне стягнення - «догана». В ході проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 комісія дійшла до висновку про наявність в його діях дисциплінарного проступку. Внаслідок дій чи бездіяльності, які інкримінується ОСОБА_1 прокурором, суспільно небезпечних наслідків не настало, у зв`язку із чим, відсутня основна загально-правова ознака адміністративного правопорушення - суспільна небезпека. Правила пропускного і внутрішньооб`єктового режимів в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, затверджені наказом по НОМЕР_1 прикордонному загону від 30.12.2024 року №3566-АГ, не містять заборон щодо пропуску на територію відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » цивільних осіб. Цивільна особа перебувала на території у супроводі військовослужбовців та не перебувала у режимних приміщеннях (перебувала на місці для паління), що підтверджується матеріалами службового розслідування. Матеріали справи не місять доказів, що ОСОБА_1 віддав вказівку старшому зміни прикордонних нарядів щодо нездійснення обліку інформації про прибуття цивільної особи на територію відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Протокол про військове адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-14 КУпАІІ від 11.06.2025 року є неналежним та недопустимим доказом, оскільки містить інформацію, яка не відповідає дійсності, а саме, в протоколі вказано, що ОСОБА_1 був призначений до складу прикордонного наряду «МВГ «Мобільна вогнева група», разом із тим, ОСОБА_1 11.05.2025 року службу у вказаному наряді не ніс. В матеріалах справи про військове адміністративне правопорушення відсутні докази перевищення ОСОБА_1 влади чи службових повноважень.

Адвокат Штець О.О. в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надіслала клопотання, в якому просить суд провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-16 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначила, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. При повторному притягненні до відповідальності за те саме правопорушення, за яке вже було винесено остаточне рішення, застосовується принцип «non bis in idem», закріплений у ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. ОСОБА_1 за результатами проведення службового розслідування вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, що підтверджується копією наказу «Про результати проведення службового розслідування» від 20.05.2025 року №1432-АГ та накладено дисциплінарне стягнення - «догана» та у відповідності до «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом МВС від 25.06.2018 року №558, ОСОБА_1 позбавлено премії у розмірі 20% від належної норми за травень 2025 року, що підтверджує факт притягнення вказаного військовослужбовця до матеріальної відповідальності. В ході проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 комісія дійшла до висновку про наявність в його діях дисциплінарного проступку. Внаслідок дій чи бездіяльності, які інкримінується ОСОБА_1 прокурором, суспільно небезпечних наслідків не настало, у зв`язку із чим, відсутня основна загально-правова ознака адміністративного правопорушення - суспільна небезпека. Диспозиція ч.2 ст. 172-16 КУпАП є бланкетною, нею передбачено відповідальність за бездіяльність військової влади, а саме умисне невжиття заходів щодо припинення злочину, що вчиняється підлеглим, або не направлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також умисне невиконання військової службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинене в умовах особливого періоду. В матеріалах службового розслідування відсутня інформація щодо вчинення підлеглим ОСОБА_1 військовослужбовцем кримінального правопорушення. Разом із тим, обставини, які мали місце 11.05.2025 року сталися із підлеглим ОСОБА_1 військовослужбовцем із солдатом ОСОБА_4 (особистий номер 54) в поза службовий час, його відсутність на службі підтверджена Витягом з книги прикордонної служби відділення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », станом на 11.05.2025 року він не зловживав спиртними напоями на службі, крім цього його не притягнули до відповідальності за цим фактом, що доказує його не перебування на службі. Факт мав місце у зв`язку із особистою недисциплінованістю підлеглого військовослужбовця солдата ОСОБА_5 , що підтверджується висновком службового розслідування та встановлений відповідною комісією під час проведення службового розслідування. Негативних наслідків по відношенню до підлеглого військовослужбовця та третіх осіб не настало, в результатах службового розслідування, а саме в поясненнях осіб (солдата ОСОБА_5 та цивільної особи ОСОБА_6 ) зазначено, що претензій один до одного не мають. Не відповідає дійсності інформація, вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, щодо отримання тілесних ушкоджень під час виникнення конфліктної ситуації солдатом ОСОБА_4 із цивільною особою 11.05.2025 року, оскільки в своїх поясненнях ОСОБА_7 та цивільна особа ОСОБА_8 заперечують факт фізичного впливу по відношенню один до одного та пояснюють, що конфліктна ситуація вирішена шляхом спілкування. Претензій один до одного вони не мають. Солдат ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з приводу обставин, які мали місце 11.05.2025 року, до Національної поліції та закладів охорони здоров`я не звертались. Обставини застосування фізичної сили по відношенню до солдата ОСОБА_5 , на які посилається прокурор у протоколі, не знаходять свого об`єктивного підтвердження в матеріалах службового розслідування та в матеріалах справи про військове адміністративне правопорушення. Разом із тим, безпідставним є посилання прокурора у протоколі щодо бездіяльності ОСОБА_1 оскільки, останній 11.05.2025 року, маючи на це повноваження, з метою з`ясування обставин запросив ОСОБА_9 - цивільну особу, яка прибула до підрозділу «Градениці» за своєю особистою згодою, що підтверджується поясненнями ОСОБА_6 та в поясненнях ОСОБА_10 вказано, що ОСОБА_9 в режимних приміщеннях не перебував, знаходився у місці для паління. ОСОБА_1 з`ясував, що ознак кримінального правопорушення в діях підлеглого та цивільної особи не має. Протокол про військове адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-16 КУпАП від 11.06.2025 року є неналежним та недопустимим доказом, оскільки містить інформацію, яка не відповідає дійсності, а саме в протоколі вказано, що ОСОБА_1 був призначений до складу прикордонного наряду «МВГ «Мобільна вогнева група», разом із тим, ОСОБА_1 службу у вказаному наряді не ніс, що підтверджує Витяг 3 книги прикордонної служби 10.05.2025 року - 11.05.2025 року. Поряд із цим, вбачається порушення строків складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до вимог ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. У протоколі вказано дату вчинення правопорушення -11.05.2025 року та дату виявлення правопорушення - 11.06.2025 року (виявлення правопорушення, а не особи, яка вчинила правопорушення), при цьому у протоколі не вказано, коли прокурору стало відомо про нібито то допущене порушення з боку ОСОБА_1 . В порушення вимог ст. 256 КУпАП прокурором точного часу правопорушення у протоколі не вказано. В матеріалах справи про військове адміністративне правопорушення відсутні докази перевищення ОСОБА_1 влади чи службових повноважень.

Дослідивши матеріали справи та клопотання адвоката Штець О.О., суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів. У Постанові Верховного суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 року по справі №560/751/17 зазначено, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-14 КУПАП, суду надано: - протокол №20-2025/СП про вчинення адміністративного правопорушення від 11.06.2025 року; - копію службового посвідчення серії НОМЕР_2 ; - витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.11.2020 року №570-ОС; - витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.4.2025 року №276-ос; - службову характеристику на ОСОБА_1 ; - службову картку; - висновок службового розслідування за фактом можливого порушення вимог керівних документів в частині не організації заходів у зв`язку із отриманням інформації щодо можливих протиправних дій відносно підлеглого військовослужбовця та порушення пропускного режиму з боку військовослужбовців відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) від 19.05.2025 року; - лист відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону головного відділу забезпечення внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Державної прикордонної служби України від 16.05.2025 року; - копію робочого зошиту старшого зміни прикордонних нарядів; - копію робочого зошиту чергового; - копію витягу з книги прикордонної служби Розділ 2в. Результатми виконання плану охорони державного кордону/здійснення прикордонного контролю з 20:00 год. 10.05.2025 року по 20:00 год. 11.05.2025 року віпс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б); - письмові пояснення ОСОБА_11 від 16.05.2025 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_2 , ОСОБА_16 від 17.05.2025 року; - диск з відеозаписами.

Відповідно до ст. 172-14 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень.

Частиною другою цієї статті передбачена відповідальність за вчинення цього ж діяння в умовах особливого періоду.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Характер дій службової особи при перевищенні влади або службових повноважень виражається у тому, що службова особа вчиняє те чи інше діяння по службі, яке не входить до її компетенції.

Як перевищення влади або службових повноважень кваліфікуються: а) вчинення дій, які є компетенцією вищої службової особи даного відомства чи службової особи іншого відомства; б) вчинення дій одноособове, тоді як вони могли бути здійснені лише колегіальне; в) вчинення дій, які дозволяються тільки в особливих випадках, з особливого дозволу і з особливим порядком проведення - за відсутності цих умов; г) вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Перевищення влади утворює склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-14 КУпАП, лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав та повноважень. Явний вихід за межі наданих їй повноважень слід розуміти як відкритий, очевидний, ясний для усіх, у т.ч. для винного, безсумнівний, відвертий. Оскільки «явний вихід за межі наданих повноважень» є оціночним поняттям та у диспозиції ст. 172-14 КУпАП чітко не визначається, питання про його наявність або відсутність вирішується з урахуванням конкретних обставин.

Повноваження, за межі яких виходить службова особа при їх перевищенні, повинні бути передбачені відповідним нормативно-правовим актом: законом, декретом, указом, постановою, статутом, положенням, інструкцією, правилами тощо.

До клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-14 КУпАП адвокат ШтецьО.О. долучила витяг з «Правил пропускного і внутрішньооб`єктового режимів в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України», затверджених наказом по НОМЕР_1 прикордонному загону від 30.12.2024 року №3566-АГ.

Зі змісту складеного протоколу слідує, що ОСОБА_1 інкримінується, серед іншого, порушення Правил пропускного і внутрішньооб`єктового режимів в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (далі-правила), що виразилось у наданні дозволу на перебування цивільної особи на території підрозділу (військового містечка) без її документального оформлення та ненаданні доповіді органу управління вищого рівня про наявність сторонньої особи на території військового об`єкту.

Натомість, дослідивши розділ 3 правил «організація пропускного та внутрішньооб`єктового режимі підрозділів охорони державного кордону», суд встановив, що вказаний розділ не містить заборон щодо пропуску на територію підрозділу цивільних осіб.

Поряд з цим, матеріали справи не містять копії службових обов`язків капітана ОСОБА_1 , згідно яких, суд міг би оцінити наявність чи відсутність у останнього повноважень на вчинення вищевказаних дій.

У протоколі не зазначено та до протоколу не додано відповідних доказів того, якими саме повноваженнями був наділений ОСОБА_1 , перевищення яких інкримінується йому в провину, та яким нормативно-правовим актом (закон, декрет, указ, постанова, статут, положення, інструкція, правила тощо), визначені вказані повноваження.

Крім того, у протоколі не вказано повних даних цивільної особи, яка перебувала на території підрозділу (військового містечка).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 19.02.2020 року по справі № 496/4315/16-а дійшов висновку, що обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або невчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.

З відеозаписів, долучених до протоколу, вбачається, що цивільна особа знаходилася на території підрозділу у супроводі військовослужбовців та не перебувала у режимних відділеннях.

З огляд на викладене, суд вважає, що під час розгляду даної справи, судом повинні бути враховані положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також, практика Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року), якими передбачено, що беручи до уваги адміністративне стягнення (в даному випадку згідно із ч.2 ст. 172-14 КУпАП), суд повинен, виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-14 КУпАП.

Норми ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, вказують, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-14 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-16 КУПАП, суду надано: - протокол №19-2025/СП про вчинення адміністративного правопорушення від 11.06.2025 року; - копію службового посвідчення серії НОМЕР_2 ; - витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.11.2020 року №570-ОС; - витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.4.2025 року №276-ос; - службову характеристику на ОСОБА_1 ; - службову картку; - висновок службового розслідування за фактом можливого порушення вимог керівних документів в частині не організації заходів у зв`язку із отриманням інформації щодо можливих протиправних дій відносно підлеглого військовослужбовця та порушення пропускного режиму з боку військовослужбовців відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) від 19.05.2025 року; - лист відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону головного відділу забезпечення внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Державної прикордонної служби України від 16.05.2025 року; - письмові пояснення ОСОБА_11 від 16.05.2025 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_2 , ОСОБА_16 від 17.05.2025 року.

Частиною 1 ст. 172-16 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за умисне невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, або ненаправлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків.

Частиною 2 ст. 172-16 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Зі змісту складеного протоколу слідує, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-16 КУпАП, оскільки він доповіді про перебування солдата ОСОБА_2 в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння та можливе застосування до нього фізичної сили, доповіді про подію та/або можливе вчинення правопорушення в порядку підпорядкованості усно та протягом доби письмово не повідомив.

Крім того, у протоколі вказано, що солдат ОСОБА_2 перебував у громадському місці в стані алкогольного сп`яніння та в нього виникла словесна суперечка з цивільною особою, в ході якої останній при невідомих обставинах отримав тілесні ушкодження у виді садна на лобі. Усвідомлюючи протиправну поведінку солдата ОСОБА_2 , який перебував у громадському місці в стані алкогольного сп`яніння та можливе застосування до нього фізичної сили, капітан ОСОБА_1 доповіді про подію та/або можливе вчинення правопорушення в порядку підпорядкованості усно та протягом доби письмово не повідомив.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується прямою формою вини військової службової особи, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь які докази, які свідчать про умисне невиконання ОСОБА_1 своїх військових обов`язків, що тягне за собою відповідальність згідно ч.2 ст.172-16 КУпАП.

Тобто, в протоколі за ч.2 ст.172-16 КУпАП не зазначено кваліфікуючої ознаки адміністративного правопорушення - «умисне», що свідчить про суперечливість викладу суті правопорушення та норми закону, порушення якої ставиться в провину ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, суд вважає, що особою, якою складено протокол, не були в повному обсязі дотримані вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, а саме, не було перевірено належним чином наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, так як в діях останнього відсутня суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків та характеризується наявністю вини у формі умислу.

За визначенням статті 9 КУпАП під адміністративним правопорушенням (проступком) слід розуміти протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, матеріали справи не містять копії службових обов`язків капітана ОСОБА_1 , згідно яких, суд міг би оцінити наявність чи відсутність у останнього обов`язків надання доповіді про перебування солдата в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння та можливе застосування до нього фізичної сили, доповіді про подію та/або можливе вчинення правопорушення.

Поряд з цим, з письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що біля кафе «Шанс» в с. Градениці у нього виникла конфліктна ситуація з невідомою цивільною особою. В цей час ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, у бійку із цивільною особою не вступав, по відношенню до нього цивільною особою фізичне насилля не застосовувалося, тілесні ушкодження цивільною особою заподіяно не було. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 , без втручання інших осіб, 1 раз впав на землю, у зв`язку з чим, можливо отримав садна лоба. З приводу конфліктної ситуації, яка мала місце, ОСОБА_2 до Національної поліції України, закладів охорони здоров`я, не звертався, звертатися не планує у зв`язку з відсутністю необхідності. Претензій до цивільної особи немає.

З письмових пояснень ОСОБА_16 (цивільної особи) вбачається, що він перебував у кафе «Шанс» в с. Градениці, де виникла конфліктна ситуація з ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час спілкування по відношенню до ОСОБА_7 фізичного впливу ОСОБА_16 не здійснювалося, ударів кінцівками або предметами не завдавав. З приводу ситуації, яка виникла 11.05.2025 року в кафе «Шанс» до Національної поліції України, закладів охорони здоров`я, не звертався та звертатися не буде, оскільки конфліктна ситуація вирішена шляхом спілкування із ОСОБА_17 особисто до ОСОБА_7 у ОСОБА_16 немає.

Отже, надані письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_16 спростовують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки судом встановлено, що конфліктна ситуація, яка виникла між вказаними особами, вирішена шляхом спілкування, фізичне насилля один до одного не вчиняли, тілесні ушкодження ОСОБА_2 та ОСОБА_16 один одному не наносили, претензії відсутні, до Національної поліції України, закладів охорони здоров`я не зверталися, відтак у капітана ОСОБА_1 був відсутній обов`язок доповідати про подію та/або можливе вчинення правопорушення, оскільки правопорушення відсутнє.

Поряд з цим, матеріалами справи не підтверджено, що військовослужбовець ОСОБА_2 перебував у підпорядкуванні заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 .

Суд підкреслює, що не має права самостійно збирати докази, тим самим перебираючи на себе функцію сторони обвинувачення.

Розглядаючи цю справу суд зобов`язаний керуватися критеріями дотримання гарантій безсторонності суду, сформульованими ЄСПЛ у справі «Михайлова проти України» від 06.03.2018 року (заява № 10644/08, пункт 65), а також висновками, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року по справі №№208/712/19.

Очевидним є і те, що критерії безсторонності суду не дозволяють йому виходи за межі сформульованого у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення і розширено тлумачити його, або доповнювати власними міркуваннями.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні в ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-16 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 1, 7, 9, 172-14, 172-16, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284, 288, 291 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-14 КУпАП, ч.2 ст. 172-16 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Пасечник М.Л.