ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2171/25 Справа № 179/586/25 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційні скарги особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Вітька Є.О. на постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Вітька Є.О.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2025 року водій ОСОБА_1 16 квітня 2025року о 20 годині 15 хвилин на 52 км + 500 м а/д Т-04-10 «Дніпро-Магдалинівка-Котовка» керував мотоциклом Хонда СВ-500, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей розширені та не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці) та від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційних скаргах та доповненнях до них ОСОБА_1 та його захисник просили поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 отримав копію постанови суду першої інстанції 10 липня 2025 року та 16 липня 2025 року було укладено договір про надання правової допомоги із захисником, по суті просять скасувати постанову суду першої інстанції та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційних скарг посилаються на те, що поліцейськими не було враховано стану ОСОБА_1 , який перебував у інвалідному візку та не міг здати сечу природнім шляхом. Вказують, що із матеріалів справи, а саме наявного відеозапису неможливо встановити у ОСОБА_1 видимі ознаки наркотичного сп`яніння. Звертають увагу на те, що у матеріалах справи відсутній підпис ОСОБА_1 про його ознайомлення із правами, передбаченими ст.63 Конституції України, та можливістю надавати пояснення. Наголошують на тому, що поведінка ОСОБА_1 є наслідком травматичного шоку від отриманих травм та не може оцінюватися на загальних підставах. Вказують на те, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 серпня 2025 року було скасовано постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв`язку із відсутністю події ДТП.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 08 липня 2025 року. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга захисника подана до суду апеляційної інстанції 21 липня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_1 отримав копію постанови суду першої інстанції лише 10 липня 2025 року та 16 липня 2025 року останнім було укладено договір про надання правової допомоги із захисником Вітьком Є.О., а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справі про адміністративне правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. п. 3, 4 розділу І Інструкції зазначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. У той час як ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Разом з тим, слід зазначити, що згідно наявного у матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 16 квітня 2025 року, ОСОБА_1 був тверезим та у нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що при встановленні ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме зіниці очей розширені та не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, працівниками поліції не було взято до уваги те, що останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці зі зміщенням та перебував у стані травматичного шоку, як було зазначено лікарем на долученому відеозаписі із бодікамери поліцейського.

Як убачається з переглянутого апеляційним судом відеозапису, наявному в матеріалах справи, відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння не було, останній у медичному закладі пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, результат якого склав 0 проміле. Також, із дослідженого відеозапису вбачається, що для проходження огляду ОСОБА_1 неодноразово просив дати йому води, оскільки не міг здати сечу, однак води не отримав.

На переконання апеляційного суду вказані обставини необґрунтовано були залишені поза увагою судом першої інстанції, як такі, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, спростовують та можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею виключають.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП України особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За таких обставин постанову суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, слід скасувати, а провадження по справі в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захиснику Вітьку Є.О. строк на апеляційне оскарження постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2025 року.

Апеляційні скарги особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Вітька Є.О. задовольнити.

Постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Винести нову постанову, якою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот