Справа № 456/3845/25
Провадження № 3/456/1521/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

19 серпня 2025 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Писарев О.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стрільця-помічника гранатометника відділення охорони 1127 взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в :

30.06.2025 року солдат ОСОБА_1 був виписаний з КП «Криворізька МЛ №1» та станом на 02.07.2025 не повертався до військової частини. На телефонні дзвінки не відповідав. 03.07.2025 представники військової частини НОМЕР_2 прибули по місцю проживання ОСОБА_1 та запропонували йому повернутися у підрозділ. 03.07.2025 солдат ОСОБА_1 повернувся у розташування військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). Недбале ставлення солдата ОСОБА_1 полягає у використанні службового часу , а саме дві доби, в умовах особливого періоду, на власний розсуд, замість того, щоб прибути до військової частини НОМЕР_1 для виконання службових обов`язків, чим скоїв адміністративне військове правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, недбале ставлення військової службової особи до військової служби, скоєне в умовах особливого періоду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 268 КУпАП справу вирішено розглянути за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172?15 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення А2847 №25 від 14.07.2025, відповідно до якого 30.06.2025 року солдат ОСОБА_1 був виписаний з КП «Криворізька МЛ №1» та станом на 02.07.2025 не повертався до військової частини. На телефонні дзвінки не відповідав. 03.07.2025 представники військової частини НОМЕР_2 прибули по місцю проживання ОСОБА_1 та запропонували йому повернутися у підрозділ. 03.07.2025 солдат ОСОБА_1 повернувся у розташування військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). Недбале ставлення солдата ОСОБА_1 полягає у використанні службового часу , а саме дві доби, в умовах особливого періоду, на власний розсуд, замість того, щоб прибути до військової частини НОМЕР_1 для виконання службових обов`язків, чим скоїв адміністративне військове правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, недбале ставлення військової службової особи до військової служби, скоєне в умовах особливого періоду /а.с.1-3/;

- копією письмових пояснень ОСОБА_2 від 05.07.2025, з яких вбачається, що 02.07.25 під час перевірки особового складу, які перебувають у закладах охорони здоров`я, близько 9:00 год. було встановлено, що солдат ОСОБА_1 був виписаний 30.06.25 р. та за місцем несення служби не повернувся та на телефонні дзвінки не відповідав. 03.07.25 р. ОСОБА_2 та головний сержант ОСОБА_3 прибули по місцю проживання солдата ОСОБА_4 та повернули його до в/ч НОМЕР_1 близько 14:00 год. /а.с.5/;

- копією письмових пояснень ОСОБА_3 від 05.07.2025 /а.с.6/;

- копією письмових пояснень ОСОБА_1 від 05.07.2025, з яких вбачається, що 30.06.25 він був виписаний з ком. закладу Криворізька міська лікарня, після чого вибув додому у Львівську область, командуванню підрозділу не повідомив, на телефонні дзвінки не відповідав. 03.07.25 до нього додому прибули серж. Гладун та головний серж. Мельник, з якими він повернувся до військової частини НОМЕР_1 03.07.25 близько 14:00, про кримінальну та адмін. відповідальність був ознайомлений під особистий підпис, про вчинене жалкує, обіцяє не повторювати /а.с.7/;

- письмовим клопотанням ОСОБА_1 , в якому він просить розгляд справи проводити без його участі /а.с.8/.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, вчиненому в умовах особливого періоду. Кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 172-15 КУпАП є вчинення правопорушення в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.17, 65 Конституції України, оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до п.1 частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), а також на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 26 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.2 частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до п.3 частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.

Відповідно до статті 12 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Відповідно до статті 37 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командиру (начальнику), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

В судовому засіданні встановлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, використовував службовий час, а саме дві доби на власний розсуд, замість того, щоб прибути до військової частини НОМЕР_1 для виконання службових обов`язків.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні запроваджено воєнний стан.

Згідно абзацу 5 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежної та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в України, або в окремих її місцевостях або охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, й накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 /шістсот п`ять/ грн. 60 коп. судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя О. Ю. Писарев