справа № 361/5532/25
провадження № 3/361/1917/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Анікушин В.М., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Головного управління Державної податкової служби у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

- за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

в с т а н о в и в:

24.04.2025 під час проведення камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за період лютий-березень 2025 року ТОВ «ТЕХТРАНС 2020» (), адреса юридичної особи: вул Введенська, 28, с-ще велика Димерка, Броварський р-н, Київська обл., встановлено, що керівник ТОВ ОСОБА_1 несвоєчасно сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 18740 грн протягом граничних строків, передбачених Податковим кодексом України (надалі - ПК України), що є порушенням пункту 57.1 статті 57 ПК України чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 163-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про обізнаність ОСОБА_1 про місце, дату і час розгляду справи, відсутнє клопотання про відкладення судового розгляду, достатні докази для прийняття рішення, відсутня необхідність заслуховувати його особисті пояснення з приводу події, беручи до уваги встановлені строки розгляду справ, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності останнього, вважаючи, що за наведених обставин право особи на захист порушено не буде.

Захисник Васюка І.О. подав пояснення, в яких просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю у діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 163-2 КУпАП. Зауважив, що ОСОБА_1 інкримінується правопорушення, яке не зазначене у диспозиції частини 1 статті 163-2 КУпАП, а саме несвоєчасна сплата узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість. До того ж, зазначив, що подання платіжних доручень, починаючи з 01.08.2022 є неможливим, оскільки такого терміну вже не існує у чинному законодавстві України, а у статтю 163-2 КУпАП зміни законодавцем внесені не були. Крім цього, захисник вказав, що у матеріалах справи не має доказів, що ОСОБА_1 був керівником ТОВ «ТЕХТРАНС 2020» у період за який невчасно був сплачений податок на додану вартість.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності і взаємозв`язку, суд зазначає таке.

Частина 1 статті 163-2 встановлює відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Відтак, об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є, зокрема несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належної до сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

Так, відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені ПК України.

Згідно з пунктами 36.1 - 36.3 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

До того ж, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).

Відповідно до пункту 56.15 ст. 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

З аналізу наведених положень ПК України суд дійшов висновку, що податкове зобов`язання вважається узгодженим у разі якщо платник самостійно задекларував суму податку вона вважається узгодженою одразу після подання декларації, а також у разі якщо податковий орган після перевірки нарахував додаткові податкові зобов`язання, і платник не оскаржує це рішення через 10 робочих днів після отримання податкового повідомлення-рішення (ППР).

Судом із акту про результати камеральної перевірки від 24.04.2025 встановлено, що зобов`язання по сплаті податку на додану вартість у сумі 18740 грн нарахована на підставі податкового повідомлення-рішення (далі- ППР) від 06.05.2025 №19057/0408. Доказів оскарження цього ППР в адміністративному чи судовому порядку суду не надано, а тому сума податку на додану вартість визначена у ньому у розумінні положень ПК України вважається узгодженою.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення № 1032/10-36-04-08-11 від 06 травня 2025 року зазначено, що керівник ТОВ «ТЕХТРАНС 2020» ОСОБА_1 несвоєчасно сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 18740 грн протягом граничних строків, передбачених ПК України, що є порушенням пункту 57.1 статті 57 ПК України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-2 ч. 1 КУпАП.

Так, п. 57.1 ст. 57 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути зазначена суть адміністративного правопорушення, оскільки конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені обставини, за яких було вчинено правопорушення, а саме граничний термін подачі платіжного документа та дату його фактичної подачі.

Підставою для складання вказаного протоколу про адміністративне правопорушення стали відомості, викладені в акті про результати камеральної перевірки ТОВ «ТЕХТРАНС 2020».

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Водночас, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до статті 251 КУпАП, є одним із джерел доказів.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України.

Згідно п. 16 розділу ІІ Інструкції з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02 липня 2016 року № 566, якщо розгляд справ про адміністративне правопорушення віднесено до відання інших органів, належно оформлений протокол надсилається органу, уповноваженому розглядати адміністративну справу, протягом трьох днів з дня його реєстрації. До протоколу додаються інші матеріали справи, які є в наявності в податкових органах та які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Зі змісту акту про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів № 20607/10-36-04-08/43198004 від 24 квітня 2025 року, при перевірці використано податкову звітність з податку на додану вартість надану до ГУДПС у Київській області.

Разом із тим, документи, на підставі яких проводилась камеральна перевірка і складено акт від 24 квітня 2025 року, в матеріалах справи відсутні, що позбавляє суд можливості перевірити правильність висновків податкового органу щодо порушення керівником ТОВ «ТЕХТРАНС 2020» термінів сплати узгодженої суми податкових зобов`язань. Всі докази, наявні в матеріалах справи, складені ГУ ДПС у Київській області, але будь-яких первинних документів, на підставі яких вони складались, не надано.

Крім того, суд погоджується з захисником, що правове регулювання платіжного доручення як розрахункового документа, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача, здійснювалось на підставі Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який втратив чинність 01 серпня 2022 року, а також постановою Правління НБУ від 23 грудня 2003 року № 577 «Про затвердження Положення про порядок здійснення безготівкових розрахунків в Україні в національній валюті в особливий період», яка втратила чинність 19 жовтня 2024 року.

01 серпня 2021 року набрав чинність Закон України «Про платіжні послуги», яким передбачено, що платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції.

Разом із тим, відповідних змін до ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, якою встановлено відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій саме платіжних доручень, в зв`язку з цим внесено не було, що призвело до виникнення колізії з положеннями Закону України «Про платіжні послуги», яким не передбачалось застосування платіжних доручень, тобто на даний час наявна розбіжність між нормативно-правовими актами, що регулюють суміжні правовідносини. Однак суд вважає, що розбіжність не має визначального значення для вирішення цієї справи.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративна відповідальність та процедура притягнення до адміністративної відповідальності має ґрунтуватися на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь..

Отже, податковою службою не доведено наявність в діяннях керівника ТОВ «ТЕХТРАНС 2020» об`єктивної сторони правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, яка є обов`язковим елементом його складу, оскільки не підтверджено достатніми доказами порушення ОСОБА_1 встановлених законом граничних строків на сплату до бюджету суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість згідно з податковою звітністю за період лютий-березень 2025 року.

Так, в силу вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З наведеного вище суд дійшов висновку про закриття провадження в справі за відсутністю в діях керівника ТОВ «ТЕХТРАНС 2020» ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись пунктом 2 статті 24, статтями 27, 221, 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.М. Анікушин