Справа № 938/676/25
Провадження № 33/4808/543/25
Категорія ч.1 ст.204-1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Джус Р. В.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Горобця О.С. на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 01 липня 2025 року відносно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винним за ч.1 ст.204-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 , 03.04.2025 о 13 год. 20 хв., вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку 453 прикордонного знаку на відстані 6017 м від лінії державного кордону на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах контрольованого-прикордонного району, де був виявлений прикордонним нарядом "Прикордонний патруль", чим порушив вимоги ст.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.204-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Горобець О.С. вказує на те, що постанова суду є незаконна та не обґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно не допитав свідка, сержанта ОСОБА_2 , який є єдиним відомим свідком у справі. Сторона захисту подавала клопотання про виклик свідка, але суд його проігнорував. У матеріалах справи відсутня схема правопорушення та інші докази, які б підтверджували намір ОСОБА_1 на незаконний перетин кордону. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є достатнім доказом, якщо він не підтверджений іншими доказами. Вказує, що ОСОБА_1 було виявлено на відстані 6017 метрів від державного кордону України, що знаходиться поза межами прикордонної смуги, яка становить 5 кілометрів. Його перебування у контрольованому прикордонному районі на відстані 6 км від кордону не свідчить про намір незаконно перетнути державний кордон. Пояснення, надані ОСОБА_1 , є суперечливими, оскільки він давав їх одразу після затримання, перебуваючи у стані сильного хвилювання. Суд не повною мірою дотримався вимог статей 23 і 33 КУпАП щодо мети стягнення та індивідуального характеру покарання. Зазначає, що законодавство не забороняє звільнення особи від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП, у зв`язку з малозначністю, згідно зі статтею 22 КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 наразі проходить військову службу та виконує свій громадянський обов`язок із захисту Батьківщини.

Просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 та його захисник Горобець О.С. в судове засідання не з`явився. Про час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином. Захисник Горобець О.С. в поданій заяві до апеляційного суду просив розгляд справи проводити без його участі, апеляційну скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов?язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Проте, суд першої інстанції зазначених вимог діючого законодавства не дотримався.

Вирішуючи питання про доведеність обставин правопорушення наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції залишив поза увагою необхідність надання оцінки кожному з доказів, а також їх сукупності, з метою з`ясування суттєвих обставин справи, які дають можливість дійти висновку, що відбулася подія адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Зазначена норма права не передбачає відповідальності за готування до перетинання державного кордону.

Крім того, відповідно до ЗУ «Про державний кордон України»:

Державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору. (ст.1)

Державний кордон України на місцевості позначається ясно видимими прикордонними знаками, форми, розмір і порядок встановлення яких визначаються законодавством України і міжнародними договорами України. (ст.4)

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. (ч.3 ст.9)

Пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України. (ст.12)

Прикордонна смуга встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону України на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм з урахуванням особливостей місцевості та умов, що визначаються Кабінетом Міністрів України. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення. (ст.22)

Згідно з п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. №57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Аналіз наведених норм права приводить до висновків, що спроба перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску має місце тоді, коли особа вчиняє активні дії, безпосередньо спрямовані на своє фізичне переміщення через державний кордон будь-яким способом.

Проте, суд першої інстанції не врахував наведених норм права, не перевірив доведеність обставин зазначених в протоколі, не дав належну оцінку доказам, а лише перелічив всі матеріали справи та обмежився загальними фразами. Зазначене порушення призвело до хибних висновків про доведеність обставин вчинення правопорушення.

Так, з протоколу та інших доказів у справі не вбачається, які конкретні дії особи були спрямовані на незаконне фізичне переміщення через державний кордон.

Факт перебування особи у контрольованому прикордонному районі на відстані більш ніж 6 км. від державного кордону, не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.204-1 КУпАП.

Щодо клопотання ОСОБА_1 (а.с.5) відібраного в день затримання 03 квітня 2025 року, а також пояснень наданих працівникам прикордонної служби, вони є суперечливими та не підтверджують вини у вчиненні правопорушення зазначеного в постанові суду.

Зокрема, на запитання інспектора, які дії Ви вчинили з метою спроби незаконного перетинання державного кордону України, записано відповідь «піший туризм».

Показання зафіксовані на відеозаписі, також не свідчать про спробу перетинання державного кордону. Там ОСОБА_1 пояснює, що рухався в бік Румунії.

Таким чином, відібрані у ОСОБА_1 інспектором прикордонної служби ОСОБА_2 пояснення підтверджують наявність у нього намірів перетнути державний кордон, проте не підтверджують факт вчинення спроби незаконного перетинання державного кордону в розумінні вищенаведених норм права.

Фотознімки рюкзака, грошей та речей (а.с.7-11) також не підлягають врахуванню судом, оскільки не є належним та допустимим джерелом доказів. На зазначених аркушах відсутні підписи осіб, пояснювальний текст та інші реквізити, які б дали можливість перевірити належність фотознімків та відображених на них речей до даної справи.

Таким чином, обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові суду не доведені «поза розумним сумнівом».

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника задовольнити.

Постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 01 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт