ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області Лященко О.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр-нки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №429865, складеного 28 липня 2025 року старшим інспектором СЮП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Мацнєвою Є.О. вбачається, що 28 липня 2025 року о 12 год 50 хв було встановлено, що громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи у м.Володимир, ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України, повторно протягом року відносно трьох дітей, що виразилось у тому, що остання перебувала у сильному стані алкогольного сп`яніння та дітей було виявлено та поміщено в лікарню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе у вчиненні вказаного правопорушення не визнала, суду пояснила що належним чином виконує батьківські обов`язки, передбачені ст.150 СК України і чому таке правопорушення їй інкриміноване вона не розуміє. Її вини як матері у цьому не має. Просить провадження закрити за безпідставністю протоколу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.184 КУпАП, встановлено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з фабули інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, 28 липня 2025 року о 12 год 50 хв було встановлено, що громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи у м.Володимир, ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України, повторно протягом року відносно трьох дітей, що виразилось у тому, що остання перебувала у сильному стані алкогольного сп`яніння та дітей було виявлено та поміщено в лікарню.

Зібрані старшим інспектором СЮП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Мацнєвою Є.О. матеріали справи не містять даних про те, коли саме було вчинено правопорушення, а лише коли було це встановлено. Окрім цього, матеріали справи взагалі не містять жодних, будь-яких даних що ОСОБА_1 перебувала у сильному стані алкогольного сп`яніння в м.Володимир, яким чином ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України, даних про повторність вчинення правопорушення протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21- 519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як. наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Сам протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не є належним і допустимим доказом в розумінні ч. 1 ст.251 КУпАП.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Отже, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247, ст.284 КУпАП, на підставі ч.2 ст.184 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Олександр ЛЯЩЕНКО