П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., без участі особи відносно якої складено протокол, розглянувши матеріали справи, що надійшли від Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стрілець радіо телефоніст 1 відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , військовий квиток серії НОМЕР_2 14.07.2025, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення №64 від 13.08.2025, згідно з яким ОСОБА_1 відповідно до витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.07.2025 №210 з 14.07.2025 проходить військову службу на посаді стрільця радіотелефоніста 1 відділення 3 стрілецького взводу (з охорони та оборони важливого державного об`єкта №55) 3 стрілецької роти (з охорони та оборони важливих державних об`єктів №49, №54, №55) 3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_1 з дислокацією за адресою: АДРЕСА_2 . Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний, який продовжувався та діє на теперішній час. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про національну гвардію» національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Згідно ст. 12 Закону України «Про національну гвардію» військовослужбовці Національної гвардії України зобов`язані забезпечувати захист та охорону життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань; брати участь у забезпеченні громадської безпеки та охороні громадської безпеки і порядку, у тому числі під час проведення зборів, мітингів, вуличних походів, демонстрацій, інших масових заходів; вживати заходів, спрямованих на запобігання, виявлення кримінальних (адміністративних) правопорушень; забезпечувати охорону об`єктів, що охороняються Національною гвардією України; забезпечувати пропускний режим на об`єктах, що охороняються Національною гвардією України; забезпечувати охорону спеціальних вантажів, у тому числі ядерних матеріалів, під час їх перевезення територією України; забезпечувати охорону органів державної влади, здійснення заходів державної охорони органів державної влади та посадових осіб, а також брати участь в охороні громадської безпеки.

Вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

У ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ (Далі - Статут), зафіксовано, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема:свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знад: та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Ст. 16 вказаного Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з ст. 17 вказаного Статуту на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно своїх функціональних обов`язків ОСОБА_1 відповідав за виконання завдань, збереження закріпленої за ним зброї, її постійну справність та готовність до негайного використання; зобов`язаний був підтримувати закріплену зброю та техніку в технічній справності: раціонально та ефективно організовувати працю на робочому місці, дотримуватися режиму роботи; дбати забезпечувати зв`язок командира відділення і відділення з командиром взводу; в межах своїх службових повноважень вживати заходи, передбачені Законом України «Про запобігання корупції .

Згідно ст. 15 Закону України «Про національну гвардію» військовослужбовці Національної гвардії України мають право застосовувати заходи фізичного впливу, а за виключної необхідності: спеціальні засоби, вогнепальну зброю, озброєння та бойову техніку в порядку та у випадках, передбачених цим Законом, а під час несення внутрішньо: та вартової служб - відповідно Статутом внутрішньої служби та Статутом гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України.

З огляду на вищевикладене ОСОБА_1 постійно чи тимчасово обіймав посаду, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконував такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», військова дисципліна - не бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку , відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

При цьому, відповідно до ст. З Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», військова дисципліна досягається шляхом, серед іншого, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Також, ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» визначає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №226 від 04.08.2025, 01.08.2025 ОСОБА_1 вибув на стаціонарне лікування до ДУ «ТМО МВС України по Закарпатській області».

Проте, ОСОБА_1 , маючи об`єктивну можливість належно виконувати свої службові обов`язки, неналежно поставився до їх виконання, у порушення вимог ст.ст. 1, 12, 15 Закону України «Про національну гвардію», ст.ст. 11, 12, 16, 28,29, 31, 32, 33, 128 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України, безпідставно допустив недбале ставлення до військової служби, а саме, у період з 09.00 год. 08.08.2025 по 09.00 год. 10.08.2025 розпорядок дня та свої вищезазначені службові обов`язки не виконував взагалі, що потягло за собою перекладання його обов`язків на інших військовослужбовців, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом обізнаний з даних протоколу. До матеріалів справи додана письмова заява про розгляд справи без його участі та визнання своєї вини. Згідно з вимогами ст. 277 КУпАП дана категорія справ розглядається протягом доби. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі документів.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

За положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 172-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан запроваджується з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, такий неодноразово продовжено. Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено проведення загальної мобілізації (далі мобілізація). Мобілізацію вказано провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської,Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк такої неодноразово продовжено.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Пунктом 1 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів, накази командирів.

Статтею 9 Статуту ВС ЗСУ на військовослужбовців покладаються обов`язки, що визначаються статутами та порадниками Збройних Сил України.

Статтею 16 Статуту ВС ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами ЗС України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №64 від 13.08.2025року; поясненнями ОСОБА_1 про визнання своєї вини; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) №210 від 21.07.2025; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) №226 від 04.08.2025; рапортом від 04.08.2025; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 №966 від 06.08.2025; донесенням із військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.08.2025 №50/1115/1-469; функціональними обов`язками стрільця- радіотелефоніста від 13.08.2025; копією військового квитка серії НОМЕР_2 від 14.07.2025; службовою характеристикою від 13.08.2025.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.175-15 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, суд вважає, що до ОСОБА_2 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 172-15, 283, 284, 287- 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 175-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків суду невідомий, на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що відповідно до положень ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, в порядку, встановленому законом, у порядку якого з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а також витрати на облік правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області І.В. Логойда