"20" серпня 2025 р. Справа № 363/4809/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 ,

яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

09 серпня 2025 року приблизно о 21 год. 50 хв. за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме виражалась нецензурною лайкою та намагалась вдарити свого чоловіка, чим завдала шкоди його психологічному здоров`ю, тим самим вчинила домашнє насильство та адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підтвердження зазначених обставин до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №852382, який складений в присутності правопорушника та підписаний нею, додаються:

- протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 , в якій зазначив, що 09 серпня 2025 року близько 21 год 50 хв. ОСОБА_1 вчинила відносно чоловіка домашнє насильство психологічного та фізичного характеру;

- письмові пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких зазначила, що 09 серпня 2025 року приблизно о 21 год. 50 хв. її чоловік, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку, під час якої хапав її за руки та волосся, завдав удару в обличчя. Повідомляє, що подібні сварки та побої відбуваються систематично, у тому числі й у присутності їх неповнолітньої доньки, внаслідок чого вона отримує тілесні ушкодження у вигляді синців і забоїв на руках, а також виривання волосся;

- копії паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- заявою ОСОБА_1 про невизнання вини.

ОСОБА_1 до суду прибула, свою провину не визнала, подала відповідну заяву та довідку №2397 від 11.08.2025 року про звернення до травмпункту КНП «Вишгородська центральна районна лікарня», згідно якої у неї встановлено діагноз численні забої, фотознімки, що фіксують наявність тілесних ушкоджень (синців), електронний носій (диск) , на якому містяться докази.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних стосунків. Наприклад, коли людина, що чинить домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права й свободи. Тоді як ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій це конфлікт. Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання під час сварки, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №852382 та письмових пояснень ОСОБА_2 , 09 серпня 2025 року приблизно о 21 год. 50 хв. ОСОБА_1 вчинила щодо нього домашнє насильство психологічного та фізичного характеру виражалась нецензурною лайкою та намагалась вдарити.

Згідно письмовими поясненнями ОСОБА_2 , останній стверджував, що 09 серпня 2025 року о 21:50 ОСОБА_1 вчинила щодо нього домашнє насильство, виражалась нецензурною лайкою та намагалась вдарити його.

Вказані обставини не знайшли належного підтвердження у матеріалах справи. Суд бере до уваги, що пояснення носять загальний, суб`єктивний характер і не підкріплені доказами.

Натомість, з пояснень ОСОБА_1 , заяви про невизнання вини, а також наданих медичних документів (довідки з травмпункту №2397 від 11.08.2025 р.), фотознімків тілесних ушкоджень та електронного носія, встановлено, що того ж вечора вона зазнала тілесних ушкоджень (численні забої, виривання волосся), що, за її словами, були спричинені самим ОСОБА_2 , який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив агресивні дії.

Суд критично оцінює письмові пояснення ОСОБА_2 , вважаючи їх такими, що спрямовані на перекладання провини. Його пояснення суперечать наданим ОСОБА_1 об`єктивним доказам.

З урахуванням сукупності наданих матеріалів, суд приходить до переконання, що саме ОСОБА_1 була жертвою домашнього насильства, а її дії мали характер захисту або реакції на протиправну поведінку чоловіка. Пояснення ОСОБА_2 про вчинене щодо нього домашнє насильство визнаються такими, що не підтверджені належними доказами, тому не можуть бути взяті судом до уваги як достовірні. Дії ОСОБА_1 не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Належні, допустимі та достатні докази вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 в справі відсутні.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, належним чином не доведена.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у цій справі підлягає закриттю.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 173-2, 283 і 284 КУпАП,

постановив:

провадження в справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Олійник С.В.