Справа № 159/5540/25
Провадження № 3/159/2522/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його законного представника ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділу організації несення служби в м.Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 виданий органом 0717, РНОКПП НОМЕР_2 ), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Неповнолітній ОСОБА_1 05.08.2025 о 23.58 годині в м.Ковелі на вул. Міцкевича, 28 керував електросамокатом «OKAI-200», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, результат позитивний 0,33%.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 в присутності законного представника матері ОСОБА_2 , факт вчинення правопорушення визнав, пояснив, що 05.08.2025 ввечері після роботи випив келих пива. Щоб встигнути повернутися додому до початку комендантської години разом з товаришем скористався електросамокатом. Вважав, що електросамокат не є транспортним засобом, проте на вул. Міцкевича в м. Ковелі був зупинений працівниками поліції, на пропозицію останніх пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ погодився. Прилад зафіксував перевищення допустимої норми алкоголю, з результатом він погодився, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився. Розкаюється у вчиненому, просив суворо не карати та врахувати складні життєві умови, в яких опинилася його сім`я.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 пояснила, що з сином була проведена профілактична бесіда, він усвідомив протиправність свого вчинку, зробив відповідні висновки і завірив, що подібне більше не повториться. Просила врахувати, що її син навчається в коледжі, де характеризується виключно з позитивної сторони, вперше притягається до адміністративної відповідальності. Повідомила, що її чоловік (батько ОСОБА_1 ), який проходив військову службу в лавах ЗСУ, під час виконання свого обов`язку в бою за Україну 01.09.2024 зник безвісти поблизу населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області, вона самостійно виховує двох неповнолітніх дітей, син допомагає їй матеріально, працюючи на сезонних роботах під час канікул. Її заробітна плата є невисокою, тому у разі накладення грошового стягнення вона буде позбавлена можливості забезпечити дітям підготовку до навчання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його законного представника, дослідивши письмові докази, переглянувши відеозаписи з відео реєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських, суддя дійшла такого висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил (п.1.3 ПДР).

За приписами п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №413838 від 06.08.2025 ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 2.9а ПДР України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі поданих доказів.

В силу ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 установлено, що стан алкогольного сп`яніння визначають поліцейські на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Окрім визнання вини, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №413838 від 06.08.2025, в якому зафіксовані дата, час, місце вчинення правопорушення, зазначені ідентифікаційні номера засобів фіксації правопорушення;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що підставою для такого огляду стали виявлені поліцейським у водія ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу DRAGER ALCOTEST;

- даними приладу тестування;

- відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського, якими зафіксований факт керування ОСОБА_1 електросамокатом в день події, його зупинката процедура проходження останнімогляду на стан сп`яніння. На відео вказав вказав, що випив келих пива з друзями після роботи.

Перелічені докази не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Суд роз`яснює, що Постановою Верховного Суду по справі № 127/5920/22 від 15.03.2023 року, зазначено що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея, тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. Для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Окрім того, відповідно до Закону України №2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року визначено поняття легкого персонального електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину. Тобто, електросамокат відповідно до Закону України № 2956-IX є легким персональним електричним транспортним засобом.

А відтак, особа в ситуації, що розглядається, був учасником дорожнього руху, повинен дотримуватися вимог ПДР України.

Оцінивши докази у своїй сукупності, доходжу висновку про відсутність обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у керуванні транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з положеннями статті 23 Кодексу, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд встановив, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення у віці від 16 до 18 років (на день вчинення правопорушення йому виповнилося 16 років).

Відповідно до вимог ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Так, суспільна шкідливість вчиненого ОСОБА_1 правопорушення є досить значною, однак враховуючи особу останнього, який є неповнолітнім, вперше притягається до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем навчання, беручи до уваги поведінку неповнолітнього під час події та в судовому засіданні, яка свідчить про щире розкаяння, а також з огляду на становище в сім`ї батько неповнолітнього зник безвісти в бою під час виконання свого обов`язку під час захисту України, мати самостійно виховує двох неповнолітніх дітей, неповнолітній ОСОБА_1 допомагає матері і збирає ягоди для отримання додаткового доходу для потреб сім`ї, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_1 передбачений статтею 24-1 Кодексу захід впливу у виді попередження.

При прийняття такого рішення суд керується загальними засадами судочинства.

Справедливість судового провадження досягається через призму індивідуалізації покарання.

Так, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за судовим рішенням до особи, визнаної винною у вчиненні правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як цією особою, так і іншими.

При цьому каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним правопорушенню, що передбачає врахування способу та об`єкта посягання, тяжкості наслідків вчиненого і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості відповідальності.

Виправлення як мета покарання - це той наслідок, який прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення особи - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його надалі від вчинення нових правопорушень. З моральної точки зору виправлення особи і є кінцевою метою покарання.

Неповнолітній ОСОБА_1 не має самостійного доходу, тому накладення стягнення у передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП розмірі 17000 гривень, буде надмірним тягарем для матері, яка самостійно виховує двох неповнолітніх дітей і чоловік якої пропав безвісті під час захисту держави від збройної агресії Російської Федерації.

За приписами ст.24-1 КУпАП захід впливу у виді попередження не є адміністративними стягненням, тому судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись статтями 13, 24-1, 221, 283, 284 п.1 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

у х в а л и в :

Неповнолітнього ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати відносно нього заходи впливу передбачені пунктом 2 статті 24-1 КУпАП у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяТ. В. Денисюк