Справа №534/1901/25
Провадження №3/534/433/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Горішні Плавні

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Малюк Марина Вікторівна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пришиб, Кременчуцького району, Полтавської області, громадянки України, працюючої на посаді швачки у ФОП « ОСОБА_2 », проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Формулювання обставин правопорушення, яке пред`являлось особі у протоколі та визнане суддею доведеним.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №398750 від 26.06.2025, 26.06.2025 близько 01 год 18 хв ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання, неналежно виконувала батьківські обов`язки відносно доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо її морального виховання, а саме: не навчає доньку моральним цінностям, не формує особистість доньки.

Означене правопорушення кваліфікується за частиною 1 статті 184 КУпАП.

Будучи повідомленою у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала та просила призначити їй мінімальне стягнення.

Оцінка суду.

Відповідно до положень ч ч. 1 та 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтями 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить таких висновків.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Отже об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей. Ця норма є бланкетною. Для визначення батьківських обов`язків відсилає до законодавства у відповідній сфері.

Так у відповідності до частини 1, 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 1 статті 12 Закону України про охорону дитинства, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (частина перша статті 251 КУпАП), а обов`язок щодо їх (доказів) збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених законом (частина друга статті 251, стаття 255 КУпАП).

У відповідності до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі

У відповідності до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення. ЇЇ дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 184 КУпАП, оскільки вона ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо духовного та морального розвитку доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вина ОСОБА_1 підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №398750 від 26.06.2025;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 ;

- письмовим поясненнями ОСОБА_4 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими нею при складанні протоколу та наданими в суді.

Мотиви накладення адміністративного стягнення.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень статті 23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У цьому випадку, дослідивши обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , керуючись принципом справедливості, що є однією із засад та складовою принципу верховенства права, при вирішенні питання щодо відповідальності особи за вчинене порушення, доходить переконання про його малозначність.

Суддя дійшов такого висновку врахувавши, зокрема особу правопорушника, її ставлення до правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, невчинення особою таких дій раніше, те, що дії ОСОБА_1 на момент розгляду справи не представляють суспільної небезпеки та не завдають значної шкоди суспільним і державним інтересам.

Закріплення в законі можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності є вираженням конституційних принципів верховенства права, додержання гуманізму, справедливості й законності, що можливо й необхідно реалізувати в цій конкретній ситуації.

Зважаючи на це, суддя зазначає про наявність підстав звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, що є заходом запобігання вчиненню нових правопорушень, і ґрунтується на нормах закону, статті 22 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового слідства чи дізнання, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статі 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у цій справі слід закрити за малозначністю вчиненого правопорушення, тому судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись стст. 22, 184 (частина 1), 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП, оголосивши усне зауваження.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, закрити.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Марина МАЛЮК