Справа№ 953/7510/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2025 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Лисиченко С.М.,

за участю: секретаря судового засідання- Кот Я.А.,

прокурора Курченко І.Г.,

захисника адвоката Неженець Т.І.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м.Харкова матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який займає посаду головного державного інспектора Харківського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до відповідальності за корупційні та пов`язані з корупцією діяння ,

за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №431 від 16.07.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором Харківського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області (далі - Головне управління), являючись згідно з п.п. «в», «» п.1 ч.1 ст. 3 Закону №1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, діючи умисно, на власну користь, маючи приватний інтерес, що суперечить службовим повноваженням, у порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону № 1700-VII в умовах реального конфлікту інтересів на власний розсуд у період з 27.11.2024 по 11.12.2024 вчинив дії, а саме: як головний виконавець розглянув звернення ОСОБА_2 від 27.11.2024 щодо неправомірних дій ОСОБА_1 та з інших питань, підготував проект рішення про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.12.2024 №7118/20-40-24-17-03, проєкти податкових повідомлень-рішень від 11.12.2024 №№ 2-2011-UA0081463, 2-2011-UA0081463, проєкт відповіді на звернення.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, кваліфіковано за ч. 2 ст.172-7 КУПАП.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2025, матеріал про адміністративне правопорушення зареєстровано за №953/7510/25 н/п 3/953/2200/25 та розподілений головуючій судді Лисиченко С.М.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №432 від 16.07.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором Харківського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області (далі - Головне управління), являючись згідно з п. п. «в», «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб?єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, діючи умисно, на власну користь, маючи приватний інтерес, що суперечить службовим повноваженням, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII не пізніше наступного робочого дня з моменту отримання 27.11.2024 на розгляд звернення ОСОБА_2 щодо неправомірних дій ОСОБА_1 та з інших питань не повідомив безпосереднього керівника у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, кваліфіковано за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.07.2025, матеріал про адміністративне правопорушення зареєстровано за №953/7511/25 н/п 3/953/2201/25 та розподілений головуючій судді Лисиченко С.М.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №435 від 16.07.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором Харківського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДІС у Харківській області (далі - Головне управління), являючись згідно з п. п. «в», «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб?єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, діючи умисно, на власну користь, маючи приватний інтерес, що суперечить службовим повноваженням, у порушення вимог п. 2 ч.1 ст.28 Закону №1700-VII не пізніше наступного робочого дня з моменту отримання 27.11.2024 на розгляд звернення ОСОБА_3 щодо неправомірних дій ОСОБА_1 та з інших питань не повідомив безпосереднього керівника у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конолікту інтересів.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, кваліфіковано за ч.1 ст.172-7 КУПАП.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.07.2025, матеріал про адміністративне правопорушення зареєстровано за №953/7513/25 н/п 3/953/2202/25 та розподілений головуючій судді Лисиченко С.М.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №436 від 16.07.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором Харківського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДІС у Харківській області (далі - Головне управління), являючись згідно з п.п. «в», «е» п.1 ч.1 ст.3 Закону №1700-VII суб?єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, діючи умисно, на власну користь, маючи приватний інтерес, що суперечить службовим повноваженням, у порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII в умовах реального конфлікту інтересів на власний розсуд у період з 27.11.2024 по 11.12.2024 вчинив дії, а саме: як головний виконавець розглянув звернення ОСОБА_3 від 27.11.2024 щодо неправомірних дій ОСОБА_1 та з інших питань, підготував проєкт рішення про скасування податкового повіломлення-рішення від 11.12.2024 7119/20-40-24-17-03, проєкти податкових повідомлень-рішень від 11.12.2024 №№2-2011-UA0081463,2-2011-UA0081463, 2-2011-UA0081463, 2-2011- UAG081463, 2-2011-UA0081463, проєкт відповіді на це звернення.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, кваліфіковано ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.07.2025, матеріал про адміністративне правопорушення зареєстровано за №953/7514/25 н/п 3/953/2203/25 та розподілений головуючій судді Лисиченко С.М.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №434 від 16.07.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором Харківського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПІС у Харківській області (далі - Головне правління), являючись згідно з п. п. «в», «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону N° 1700-VII суб?єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, діючи умисно, на власну користь, маючи приватний інтерес, що суперечить службовим повноваженням, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII не пізніше наступного робочого дня з моменту отримання 27.11.2024 на розгляд звернення ОСОБА_4 щодо неправомірних дій ОСОБА_1 та з інших питань не повідомив безпосереднього керівника у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, кваліфіковано ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.07.2025, матеріал про адміністративне правопорушення зареєстровано за №953/7515/25 н/п 3/953/2204/25 та розподілений головуючій судді Лисиченко С.М.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №433 від 16.07.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором Харківського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області (далі - Головне управління), являючись згідно з п. п. «в», «» п.1 ч 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб?єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, діючи умисно, на власну користь, маючи приватний інтерес, що суперечить службовим повноваженням, у порушення вимог п. 3 ч.1 ст. 28 Закону № 1700-VII в умовах реального конфлікту інтересів на власний розсуд у період з 27.11.2024 по 11.12.2024 вчинив дії, а саме: як головний виконавець розглянув звернення ОСОБА_4 від 27.11.2024 щодо неправомірних дій ОСОБА_1 та з інших питань, підготував проєкт рішення про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.12.2024 Л 7120/20-40-24-17-03, проекти податкових повідомлень-рішень від 11.12.2024 №№ 2-2011- UA0081463, 2-2011-UA0081463, 2-2011-UA0081463, проєкт відповіді на це звернення, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.07.2025, матеріал про адміністративне правопорушення зареєстровано за №953/7516/25 н/п 3/953/2205/25 та розподілений головуючій судді Лисиченко С.М.

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 22.07.2025 об`єднано в одне провадження справу №953/7510/25 н/п 3/953/2200/25 із справами:№953/7511/25 н/п 3/953/2201/25; №953/7513/25 н/п 3/953/2202/25;№953/7514/25 н/п 3/953/2203/25; №953/7515/25 н/п 3/953/2204/25; №953/7516/25 н/п 3/953/2205/25. Присвоєно об`єднаній справі №953/7510/25 н/п 3/953/2200/25.

Прокурор у судовому засіданні обставини, викладені у протоколах підтримала, просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КуАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з урахуванням положень ст.36 КУпАП.

Сторона захисту у судовому засіданні заперечувала щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, оскільки у ОСОБА_1 , як виконавця при склаладанні проектів документів був відсутній приватний інтерес, а отже - і реальний конфлікт інтересів та об`єктивна сторона адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП. Зазначає, що ОСОБА_1 не приймав будь-яких рішень та не вчиняв будь-яких дій в умовах реального конфлікту інтересів, а склав проекти документів, які лише уповноважена особами мала права узгодити та надалі підписати чи не підписати. З огляду на вказане просила закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши документи, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Судом встановлено, що наказом виконувача обов?язків начальника Головного управління ГУДПС у Харківській області від 23.11.2022 № 440-O/BC ОСОБА_1 з 23.11.2022 призначено на посаду головного державного інспектора Харківського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області та присвоєно 7 ранг державного службовця.

ОСОБА_1 склав присягу державного службовця 09.11.2015.

Відповідно до розділу 3 посадової інструкції державного службовця, затвердженої виконувачем обов?язків начальника ГУДПС у Харківській області 03.07.2023, основні посадові обов?язки головного державного інспектора Харківського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області ОСОБА_1 : організація та контроль за обліком об?єктів оподаткування та об?єктів, пов?язаних з оподаткуванням; застосування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасність подання звітності, встановленої законодавством, контроль за додержанням якого покладено на ДПС, та за результатами проведення перевірок платників податків, штрафних (фінансових) санкцій до платників єдиного внеску за порушенням законодавства з єдиного внеску; організація проведення камеральних перевірок юридичних та фізичних осіб у межах повноважень підрозділу податків і зборів фізичних осіб тощо.

Відповідно до п.п. «в», «» п.1 ч.1 ст.3 Закону №1700-VII суб?єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові та службові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Згідно із ч.2 ст.1, ст.6, ч.3 ст.21 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов?язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби. Посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців.

Встановлюються такі категорії посад державної служби: категорія "В" - інші посади державної служби, не віднесені до категорій "А" і "Б". Особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею Присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно, - з дня призначення на посаду.

Пунктом 1 положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 встановлено, що Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Згідно із п.1 положення про Головне управління ДПС у Харківській області, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 №643, Головне управління ДПС у Харківській області є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Статтею 41 Закону №1700-VII встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Відповідно примітки ст.172-7 КУпАП суб?єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п.1,2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, службовою особою центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є суб?єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Судом встановлено, що 30.05.2024 ГУДПС у Харківській області відповідно до п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.п.266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №1-2011-UA0081463, 1-2011-UA0081463 щодо податку на нерухоме майно ОСОБА_2 , відмінне від земельної ділянки (18010300), за податковий період - 2023 рік.;

-1-2011-UA0081463, 1-2011- UA 0081-2417-2011-UA0081463, 1-2011- UA0081463, 1-2011-UA0081463 щодо податку на вказане нерухоме майно ОСОБА_3 , відмінне від земельної ділянки (18010300), за податковий період - 2023 рік;

-1-2011- UA0081463, 1-2011-UA0081463, 1-2011-UA0081463 щодо податку на вказане нерухоме майно ОСОБА_4 , відмінне від земельної ділянки (18010300), за податковий період - 2023 рік.

Також прийняте податкове повідомлення-рішення від 13.09.2024 №2-2011-UA0081463 щодо податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки (18010300), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за податковий період - 2023 рік стосовно ОСОБА_2 .

Проекти зазначених податкових повідомленнь-рішення складені виконавцем - Федоровим А.А., які надалі підписані керівником в.о. ГУДПС у Харківській області Кононюк-Потаповою Я.

27.09.2024 до ГУДПС у Харківській області надійшли заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про направлення їм у передбаченому законодавством порядку податкових повідомлень-рішень з податку на зазначене вище нерухоме майно.

10.10.2024 ГУДПС у Харківській області на вказані заяви громадян надано відповіді, якими направлено запитувані податкові повідомлення-рішення та роз`яснено порядок їх оскарження, а також оскарження вказаної відповіді.

Проект зазначених відповідей на звернення/заяви громадян складено виконавцем Федоровим А., зміст яких надалі було узгоджено та підписано заступником начальника Подсоха С.

27.11.2024 до ГУДПС у Харківській області надійшли заяви-звернення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо оскарження в порядку податкового законодавства вказаних податкових повідомлень-рішень зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, а також проведення службового розслідування щодо співробітника ГУДПСУ в Харківській області Федорова А.

11.12.2024 ГУДПС у Харківській області надало відповіді на зверненя ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яким надіслано рішення про скасування податкових повідомлень- рішень за 2023 рік, прийняті 11.12.2024 заступником начальника ГУДПС у Харківській області Подсохою С., виконавець Федоров А.

Зазначені відповіді ГУДПС у Харківській області на звернення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підписані заступноком начальника ОСОБА_5 , зазначено виконавцем - ОСОБА_6 .

Даних щодо проведення службового розслідування стосовно співробітника ГУДПСУ в Харківській області Федорова А., або відмову у такому проведенні, зміст відповідей та матеріали справи не містять.

Відсутність будь-якого службового розслідування щодо правомірності чи неправомірностій дій ОСОБА_7 , проведеного ГУДПСУ у Харківській області за заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підтверджується також показаннями заступника начальника управління начальника відділу Державної податкової служби України ОСОБА_8 , який був допитаний судом у якості свідка.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 06 жовтня 2010 року №21-рп/2010 (пункт 3.2.2.) прямо вказав на необхідність визнання і дії в Україні принципу верховенства права, і на необхідність врахування, насамперед, того, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та пов`язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а діяння, яке не відповідає змісту терміну «корупція», не може визнаватись корупційним правопорушенням.

Отже вчиняючи корупційне діяння особа повинна мати корисливий мотив.

Положення ч.1,2 ст.172-7 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів; вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Диспозиції зазначених статей є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Згідно із приміткою ст.172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься у ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» ( далі Закон №1700-VII), де розкривається зміст такого терміну як реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Крім того, положення зазначеної статті Закону №1700-VII дано визначення термінів, які вживаються в даному Законі:

-правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

- потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

-приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських,політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити, що: приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Отже, конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

За змістом ст.172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Згідно із п.п.1 - 4 ч.1 ст.28 Закону №1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов?язані: вживати заходів щодо недопущення потенційного конфлікту інтересів; виникнення реального конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування обови на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до п.2.1 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29 вересня 2017 року №839, із змінами та доповненнями станом 03.02.2025 (далі Методичні рекомендації) вбачається, що конфлікт інтересів може існувати у особи в ситуації, коли одночасно наявні такі його складові:

- в особи є приватний інтерес;

-в особи наявні службові повноваження, під час реалізації яких вона може на власний розсуд вчиняти дії, приймати рішення саме з питання, у якому в неї наявний приватний інтерес;

- такі службові повноваження мають дискреційний характер (тобто є такими, коли особа може на власний розсуд обирати з кількох юридично допустимих дій, рішень).

Саме сукупність зазначених факторів дає підстави стверджувати, що приватний інтерес особи може впливати на об`єктивність та неупередженість під час вчинення особою дії, прийняття рішення, а отже, в особи є конфлікт інтересів.

За відсутності принаймні однієї із складових - службових повноважень дискреційного характеру та/або приватного інтересу конфлікт інтересів не виникає.

Приклади практичного застосування положень Закону №1700-VII щодо встановлення наявності чи відсутності конфлікту інтересів та його врегулювання наведено у п.2.1 розділу 2 Методичних рекомендацій, зокрема, щодо ралізації службових/представницьких повноважень стосовно себе. До таких ситуацій можна віднести прийняття (або участь у прийнятті) будь-яких рішень дискреційного характеру особою щодо себе самої. Наприклад, які стосуються оплати праці, відведення земельних ділянок, використання права на депутатське звернення чи депутатський запит у власних інтересах тощо.

Також, приватний інтерес буде наявний у особи, службову діяльність якої будуть оцінювати в рамках службового розслідування, що координується та контролюється такою особою.

У п.2.3.1 розділу 2 Метрдичних рекомендацій надається визначення дискреційних повноважень.

Так, дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин (Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи No R(80)2, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді).

Дискреційні повноваження повноваження осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначати повністю або частково зміст чи обсяг рішення, яке приймається органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, або обирати на власний розсуд один із кількох варіантів рішень, передбачених проектом акту, встановлювати строки, підстави та порядок прийняття рішень (Методологія проведення антикорупційної експертизи, затверджена наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 18.05.2023 №109/23 «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи Національним агентством з питань запобігання корупції»).

Також зазначаються ознаки дискреційних повноважень:

-дають змогу на власний розсудоцінювати певний юридичний факт, а також обирати одну з декількох можливих форм реагування на нього;

-надають можливість на власний розсуд обирати міру публічно-правового впливу щодо фізичних та юридичних осіб, його вид, розмір, спосіб реалізації;

-дають змогу особі обрати форму реалізації своїх повноважень;

-наділяють особу правом повністю або частково визначати порядок здійснення юридично значущих дій, у тому числі строк та послідовність їх здійснення.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким (п.50 постанови Верховного Суду від 15.12.2021 у справі №1840/2970/18).

Дискреція - це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку (п.43 постанови Верховного Суду від 15.12.2021 у справі №1840/2970/18).

Аналізуючи вищенаведені положення КУпАП у сукупності з положеннями Закону №1700-VII, суд акцентує на тому, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Отже, для встановлення наявності факту прийняття рішень ОСОБА_1 , вчинення чи не вчинення ним дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів, суд має встановити сукупність юридичних фактів.

Доводячи наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи повноваженнями ОСОБА_1 , в протоколах не зазначено, в чому саме ця суперечність знаходить свій прояв або вплив на прийняття рішення.

Так, як вище зазначалося, відповідно до п.2.1 розділу 2 Методичних рекомендацій відсутність службових повноважень дискреційного характеру та/або приватного інтересу виключає наявність реального конфлікту інтересів.

У межах розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 не був суб`єктом прийняття податкових повідомлень-рішень чи рішень про їх скасування, а виконував лише функцію зі складання їх проєктів.

Крім того, як виконавець, він готував проєкти відповідей на звернення громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зміст цих документів узгоджувався та підписувався заступником начальника ОСОБА_9 . Вказані відповіді носили виключно роз`яснювальний характер, зокрема щодо порядку оскарження податкових повідомлень-рішень та надання відповідних рішень громадянам.

Остаточні ж податкові рішення повідомлення та рішення про їх скасування приймалися виключно уповноваженими посадовими особами, а не самим ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 не мав можливості на власний розсуд оцінювати юридичні факти, обирати варіанти рішень чи визначати порядок їх прийняття, тобто не був наділений дискреційними повноваженнями у розумінні антикорупційного законодавства.

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_1 не брав участі в оцінці власних дій, вчинених ним під час виконання службових обов`язків, яка проводилася або мала проводитися в рамках службового розслідування за зверненням громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Так само він не приймав рішень і не брав участі у прийнятті рішень щодо відмови у проведенні такого службового розслідування.

Таким чином, відсутність у ОСОБА_1 дискреційних повноважень та приватного інтересу виключає наявність реального конфлікту інтересів, а відтак і об`єктивної сторони адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП. При цьому чинним законодавством передбачена відповідальність лише за неповідомлення про реальний, а не потенційний конфлікт інтересів.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За результатами розгляду справи суд доходить висновку, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_10 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 33, 38, 40-1, 247, 251, 252, 256, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП на підставі п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарженняю

Відповідно до ст. 285 КУпАП копію постанови після її оголошення протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Суддя - С.М. Лисиченко

Повний текст постанови складено 25.08.2025.