Дата документу 21.08.2025
Справа № 334/5834/25
Провадження № 3/334/2145/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

в с т а н о в и в:

З представлених до суду матеріалів вбачається, що 14.07.2025 року о 15-08 години за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував, принижував, штовхав та хапав за руки, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілій.

ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Його захисник адвокат Нінчук-Худякова О.М. у судовому засіданні просила суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання з`явилася особа, відносно якої було вчинено домашнє насильство - ОСОБА_2 , яка проживає з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердила обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Проте, пояснила, що виклик поліції був з її боку на фоні сильного душевного хвилювання, відтак просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні був допитаний поліцейський 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Запорізькій області Нестор Радислав Владиславович, який безпосередньо складав протокол серії АА №089563.

ОСОБА_3 пояснив, що він отримав повідомлення про вчинення домашнього насильства за адресою: АДРЕСА_1 . Біля під`їзду вказаного будинку, його зустріла жінка, яка повідомила, що у квартирі АДРЕСА_3 перебуває її цивільний чоловік у стані алкогольного сп`яніння, чинить опір щодо її потрапляння у квартиру. Вона попросила разом піднятися до квартири бо вона побоюється ОСОБА_1 , який у стані алкогольного сп`яніння може бути агресивним.

Коли вони піднялися до квартири, вона відчинила двері своїм ключем. У квартирі було тихо. Вони зайшли до квартири та пройшли до кімнати, де перебував ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_2 не стала заходити до кімнати та залишилася на кухні. Пояснила це тим, що вона побоюється реакції ОСОБА_1 . Пройшовши до кімнати, вони побачили, що ОСОБА_1 спав. У кімнаті був стійкий запах алкоголю. Розбудивши ОСОБА_1 , вони опитали його та запропонували йому надати свої пояснення, зокрема письмові, на що ОСОБА_1 відмовився у грубій формі. Після чого, працівники поліції склали протокол та усі необхідні документи, що стосуються вчинення домашнього насильства.

При опитуванні ОСОБА_2 , остання підтвердила, що у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 поводить себе неадекватно. Чинить насильство більше моральне чим фізичне.

ОСОБА_2 не виявляла сильного душевного хвилювання проте було видно, що вона побоюється ОСОБА_1 .

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, суд може розглянути справу тільки в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, за вказаним у ньому матеріальним законом і тільки стосовно тієї особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність наслідків, а саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ч.3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Так, п. 14 ст. 1 Закону визначено, психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п. 17 ст. 1 Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Скоєне ОСОБА_1 правопорушення у вигляді фізичного та психологічного насильства підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 14.07.2025 року серії АА №089563, в якому зафіксовані фактичні обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї фізичного та характеру відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_2 ; рапортом інспектора поліції від 14.07.2025 року, відповідно до якого, прибувши за адресою: АДРЕСА_4 , біля під`їзду вказаного будинку, було виявлено заявника ОСОБА_2 , яка повідомила, що її співмешканець ОСОБА_1 вчиняє стосовно неї дії фізичного та психологічного характеру; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 вчинив стосовно ОСОБА_2 домашнє насильство в сім`ї фізичного та психологічного характеру.

Так, зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції ЗУ № 3733-IX від 22.05.2024) слідує, що адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства на даний час настає виключно у випадку, якщо в результаті вчинення такого діяння була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тому обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність наслідків у вигляді реальної шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У протоколі зазначено, що наслідком вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 є завдана шкода, у тому числі, психологічного характеру.

Разом з тим, диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не передбачені наслідки у вигляді завдання саме психологічної шкоди. Крім того, оскільки чинна редакція зазначеної норми не передбачає наслідків у виді потенційної можливості завдання шкоди, а лише реальне її заподіяння, - наявність шкоди психічному здоров`ю потерпілого має бути доведена належними і допустимими доказами. Зі змісту протоколу не вбачається, яка саме шкода завдана психічному здоров`ю потерпілої, а до самого протоколу не надано жодних доказів настання такої шкоди (висновків експертів, довідок медичних установ, тощо).

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ.

Згідно із положеннями ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності виключно за домашнє насильство фізичного характеру, оскільки фактичні обставини стосовно вчинення психологічного насильства та завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Проаналізувавши докази по справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки він умисно вчинив дії фізичного та психологічного характеру щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 , внаслідок чого, останній була завдана шкода, а тому його слід визнати винним за ч.1 ст.173-2 КУпАП та призначити покарання в межах даної статті.

Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність відповідно до вимог ст. ст. 34, 35 КУпАП. При накладенні адміністративного стягнення враховується ступінь вини та матеріальний стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст.33 КУпАП.

З урахуванням обставин справи, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Враховуючи обставини справи, особу правопорушника, одноразовість події та те, що на даний час конфлікт між учасниками вичерпано, що мінімізує можливість повторного вчинення останнім правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, суд не вбачає необхідності в направленні ОСОБА_1 на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, відповідно до статті 39-1 КУпАП.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу правопорушника та керуючись ст. ст. 173-2, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (Триста сорок) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя: Козлова Н. Ю.