Справа № 203/4661/25
Провадження № 3/0203/1690/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року місто Дніпро

Суддя Центрального районного суду м. Дніпра Качаленко Г.В., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Південно - Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в.о. директора Комунального підприємства «Дніпроприродресурс» Дніпровської обласної ради, розташованого за адресою: м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 2, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.41 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № ПС/ДН/19831/025393/ПТ від 16 червня 2025 року, ОСОБА_1 , будучи в.о. директора Комунального підприємства «Дніпроприродресурс» Дніпровської обласної ради, тобто посадовою особою відповідальною за виплату заробітної плати, допустив порушення вимог законодавства про працю, що виразилося в виплаті заробітної плати працівникам Комунального підприємства «Дніпроприродресурс» Дніпровської обласної ради з порушенням строків її виплати. Зокрема, за період з 01.02.2025 по 30.04.2025 заробітна плата виплачувалася з порушенням строків виплати один раз на місяць: за лютий 2025 року виплачена 28.02.2025 в сумі 73 874,72 грн.; за березень 2025 28.03.2025 в сумі 70 598,99 грн.; за квітень 2025 року 30.04.2025 в сумі 111 158,16 грн. Крім того, виплата заробітної плати здійснювалась з затримкою більше ніж на місяць, а саме: за листопад 2023 року ОСОБА_2 в сумі 5 655,38 грн. була сплачена 31.05.2025; за грудень 2023 року ОСОБА_2 в сумі 5 655,38 грн. була сплачена 31.05.2025, за жовтень 2023 року ОСОБА_2 в сумі 5 398,33 грн. була сплачена 31.05.2025. Одночасно з тим, станом на 30.05.2025 року у підприємства існує заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 1 179 694,75 грн. Таким чином, порушено вимоги ч.1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці» та ч.ч.1,2 ст.115; ч.1 ст.116 КЗпП України, ч.1 ст. 10 ЗУ № 2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 41 КУпАП.

Особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 суду пояснив, що дійсно обіймає посаду керівника Комунального підприємства «Дніпроприродресурс». Підприємство фінансується обласною радою, відтак, ними подаються за заявки на фінансування. З початку воєнного стану відповідно до постанови уряду підприємство не підпадало під державне фінансування, у зв`язку з чим, виникла заборгованість із заробітної плати. В розвиток та роботу підприємства були вкладені державні кошти, оформлені документи на земельну ділянку, однак не було дозволу на виконання робіт. Закриття підприємства призвело б до зайвого витрачання державних коштів та звільнення працівників. Відтак, робота підприємства розпочалась з березня 2024 року, наразі заборгованість із заробітної плати закрив перед всіма працівниками, крім себе.

За клопотанням особи, яка притягається до відповідальності судом надано строк для долучення до справи документів на підтвердження доводів ОСОБА_1 .

Так, суду представлено інформацію Дніпровської обласної ради від 06.08.2025 №вих-1971/0/2-25, згідно з якою, фінансова підтримка Комунального підприємства «Дніпроприродресурс» Дніпровської обласної ради з обласного бюджету у 2023 році не здійснювалась. Відповідно до п.19 постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 року №590 «Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану» в період дії режиму воєнного стану видатки обласного бюджету здійснювалися виключно на внески до статутного капіталу стратегічно важливих підприємств (централізоване водопостачання та водовідведення, теплопостачання).

Крім того, відповідно до інформації №05/08-1 від 05.08.2025 станом на 01.08.2025 наявна заборгованість із заробітної плати в сумі 630 916,76, за несвоєчасно виплачену заробітну плату додатково виплачена компенсація в сумі 90 175,87 грн.

Дослідив матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

За ч. 1 ст.41 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України"Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч. 1 ст.41КУпАП є умисел на вчинення вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, характеризується виною у формі умислу, а відтак особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачати шкідливі наслідки і бажати або свідомо допускати їх настання. Доказів, які б свідчили про винуватість саме ОСОБА_1 у порушенні трудового законодавства, матеріали провадження не містять. Протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та Акт за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) від 16.06.2025 № ПС/ДН/19831/025393 містять дані, що фіксують виключно факт несвоєчасної виплати заробітної плати, проте, жодним чином не вказують на те, що така несвоєчасність виплати виникла саме з вини ОСОБА_1 як посадової особи відповідальної за виплату заробітної плати. Натомість, доводам щодо відсутності фінансування комунального підприємства, а отже і можливості виплати заробітної плати не надана оцінка інспектором при складанні протоколу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до ч. 2 ст. 251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, не доведено, що ОСОБА_1 , маючи можливість здійснити своєчасну виплату заробітної плати працівникам, ухилився від зазначеного обов`язку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи викладене, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 41,247,252,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г.В. Качаленко