Справа № 615/671/25
Провадження № 3/615/257/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Левченко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

14.04.2025 року о 21 год 28 хв на автодорозі М-03 430 км в м. Валки ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідність обличчя, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300762.

ОСОБА_1 в судове засідання 28.08.2025 року о 8:00 не прибув, про час, дату та місце розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (судової повістки) та довідкою про доставку SMS (судової повістки). Клопотань про відкладення судового засідання не надійшло.

Враховуючи норми ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення подані ОСОБА_1 засобами електронного суду, в яких він просить провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування пояснень зазначено, що 14.04.2025 року близько 20 години 40 хвилин ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції на 430 км дороги М03 поблизу м. Валки Харківської області. ОСОБА_1 повідомив, що є військовослужбовцем, пред`явив військовий квиток, посвідчення водія. У відпустці на той час не перебував, виконував обов`язки військової служби, а тому наполягав, що далі спілкуватися з приводу вчинення ним будь-яких правопорушень буде в присутності працівників Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Натомість, працівники поліції неодноразово провели поверхневий огляд автомобіля, особистих речей і його самого. Впевнившись, що ніяких заборонених речей при собі чи в машині ОСОБА_1 не має, повідомили, що в ОСОБА_1 вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння і запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, як вказав ОСОБА_1 , він неодноразово наголошував на виклику працівників Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Вказане працівниками поліції було проігноровано та складено протокол за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду. ОСОБА_1 заперечує, що відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, в той час як наголошував, що вказаний огляд бажав проходити у присутності працівників Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Працівниками поліції не було йому роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Згода чи незгода військовослужбовця у даному випадку пройти огляд на вимогу поліцейського чи його фактичне проходження значення не має, оскільки норма ст. 266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовців (якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (за кермом, зокрема) і адресована службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначеної процесуальної форми. ОСОБА_1 звертає увагу, що допустимим та достовірним доказом відмови військовослужбовця від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння необхідно вважати протокол складений уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку у присутності двох свідків або із застосуванням засобів відеофіксації з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення і аж ніяк не представниками поліції.

Отже, ОСОБА_1 вважає, що установлений законом порядок огляду військовослужбовців на стан сп`яніння працівниками поліції не був дотриманий, а отже вся процедура огляду, яку застосували відносно нього, згідно з приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 7 Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я)

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 14.04.2025 року серії ЕПР1 № 300762;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.04.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду;

- рапортом інспектора роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП Твердохліба Максима;

- довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Кірічек Олександра, згідно якої ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 від 22.07.2016 року;

- відеозаписом export-wik0e.mp4, на якому зафіксовано повідомлення ОСОБА_1 про виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння (08:54 хв) працівник поліції пропонує пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі (09:01 хв відеозапису). На 09:13 хв відеозапису ОСОБА_1 повідомляє, що погано себе почуває, на що працівник поліції пропонує викликати медичну допомогу, однак ОСОБА_1 нічого не відповідає. Потім ОСОБА_1 просить забезпечити явку ВСП. Працівник поліції знову пропонує пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовляється. Після цього працівник поліції попереджає водія про відповідальність за відмову від проходження огляду та роз`яснює права передбачені Конституцією України та ст. 268 КУпАП. Крім того, на 23:43 хв поліцейський востаннє пропонує ОСОБА_1 пройти огляд, однак ОСОБА_1 відмовляється та відповідає, що згодний пройти огляд з ВСП. Працівник поліції розцінює такі дії, як відмову.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про те, що допустимим та достовірним доказом відмови військовослужбовця від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння необхідно вважати протокол складений уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку, а не поліцією, суд зазначає наступне.

Статтею 255 КУпАП визначено органи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема, органи Національної поліції складають протоколи за ст. 130 КУпАП, а управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - по правопорушенням, вчиненим військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків (ст. 44, ч.2,3 ст. 123, ст. 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185, 185-7 КУпАП).

Положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень. Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Отже, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, ЗУ «Про національну поліцію».

Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суддя приходить до переконання про доведеність факту відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що з його боку є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на наведене, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та враховуючи суспільну небезпеку вчиненого правопорушення та його характер, дані про особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік що є необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф повинен бути сплачений за реквізитами:

отримувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0020001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення», справа № 615/671/25.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя А.М. Левченко