Справа № 645/4355/25
Провадження № 3/645/1021/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Сілантьєвої Е.Є.,

за участю секретаря судових засідань Півінської С.Г.,

за участю притягуваного ОСОБА_1

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліціїпро притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2025 року до Немишлянського районного суду міста Харкова надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Немишлянського районного суду м. Харкова вказані матеріали були об`єднані в одне провадження.

Судовим розглядом встановлено наступне.

22 червня 2025 року о 21 год 37 хв, в м. Харків, пр-т. Героїв Харкова, 242/2 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка червоного та синього кольорів, та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.2.4; 8.9б Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП, тобто невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу. Крім того, в той же день та час, після зупинки транспортного засобу автомобіля Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , у водія ОСОБА_1 було встановлено працівниками патрульної поліції ознаки ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; нестійка хода; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі, водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, визнав частково та пояснив, що вимогу поліцейських про зупинку автомобіля він не чув, в зв`язку з чим відбулося переслідування його автомобіля патрульними поліцейськими. Що стосується правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно вживав алкогольні напої, бо повернувся з відрядження, та повинен був відвезти свою шістнадцяти річну племінницю додому, бо була негода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, у вчиненому щиро розкаявся. Крім цього, ОСОБА_1 просив суд не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки він на теперішній час проходить військову службу в якості водія. Надав до суду клопотання керівництва в/ч НОМЕР_2 та Постанову Харківського апеляційного суду від 25 червня 2025 року, якою було змінено постанову Індустріального районного суду м. Харкова від 20.05.2025 року та виключено з постанови суду першої інстанції рішення суду про позбавлення особи права керування транспортними засобами на 1 рік.

Суд заслухавши думку притягуваного, приходить до наступного.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст.256 КУпАП.

Не зважаючи на невизнання своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №369866 від 22.06.2025, диском який містить запис фіксації адміністративного правопорушення від 22.06.2025, який був оглянутий в судовому засіданні та з якого вбачається, що дійсно ОСОБА_2 не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблиского маячка червоного та синього кольорів, та увімкнення спеціального звукового сигналу.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п. 8.9б Правил дорожнього руху вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Санкція частини 1 статті 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

З матеріалів справи, а саме з оглянутого відеозапису з нагрудної бодікамери фіксації адміністративного правопорушення від 22.06.2025 вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos державний номерний знак НОМЕР_1 , а за ним з увімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольорів їхали патрульні поліцейські але ОСОБА_1 не зупинявся на їхні вимоги, чим порушив п. п.2.4, 8.9б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме, те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено, суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню притягуваним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.122-2 у виді штрафу.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, то суд доходить висновків, що крім визнання провини самим притягуваним, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 369881 від 22.06.2025, дисками які містить запис фіксації адміністративного правопорушення від 22.06.2025.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі - заклад охорони здоров`я).

У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, пункту 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пунктом 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція 2) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським саме за відмову ОСОБА_2 , від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто поліцейським встановлено порушення ОСОБА_2 вимог п.2.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 зі змінами, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Матеріали справи не містять даних щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до довідки, наданого інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Чаговець Даніели, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував водійське посвідчення серії НОМЕР_3 від 15.02.2022 згідно даних облікової бази ІПНП ГУНП України.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Стосовно клопотання притягуваного про призначення покарання у вигляді штрафу без позбавлення права керування, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні вивчався лист Командира військової частини № НОМЕР_2 , в якому зазначене про те, що ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу у військової частині НОМЕР_2 на посаді водія та залучається до виконання бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угруповань військ (сил) оборони держави. За час проходження служби у військової частині НОМЕР_2 ОСОБА_1 до дисциплінарної та адміністративної відповідальності не притягався, військову дисципліну не порушував, покладені на нього функціональні обов`язки виконує сумлінно та з відповідальністю, свою провину визнає та жалкує про скоєне. Також вказано, що Командування ВЧ НОМЕР_2 просить суд врахувати вищезазначене під час ухвалення судового рішення та не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортним засобом.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Посилання ОСОБА_1 на змість постанови Харківського апеляційного суду від 25 червня 2025 року, якою було змінено постанову Індустріального районного суду м. Харкова від 20.05.2025 року та виключено з постанови суду першої інстанції рішення суду про позбавлення особи права керування транспортними засобами на 1 рік не може слугувати підставою призначення покарання ОСОБА_1 без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки у судовій практиці України саме правові висновки Верховного Суду, а не постанови апеляційних судів, є джерелом права, оскільки вони формують єдині стандарти застосування норм права, хоча й не мають обов`язкової сили, на відміну від нормативно-правових актів. Апеляційні суди ж переглядають рішення судів першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Також суд враховує, що у КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом.

Таким чином, при визначенні виду та міри стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, ступінь вини та особу ОСОБА_1 , суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись, ст.24, ст.40-1, ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130, ст.268, ст.279, ст.280, ст.283, ст.284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі17 000,00 (сімнадцять тисяч грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити, що згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Також роз`яснити, що згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 21 серпня 2025 року.

Головуючий суддя -