справа № 619/3354/25
провадження № 3/619/1427/25
ПОСТАНОВА

іменем України

20 серпня 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Пруднікова О.В. розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановила:

06.06.2025 о 23 год 25 хв в с-щі Солоницівка, вул. Бузкова, 10, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року. ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП 01.01.2025, постанова ЕНА 3768838, чим порушив п. 2.1.а ПДР.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки на зареєстроване місце проживання, проте судова повістка не була вручена під час доставки та повернута до суду. Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся за допомогою SMS повідомлення, яке доставлено ОСОБА_1 24.08.2025. Також, за допомогою оголошення, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України». До того ж, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно розгляд справи у суді, про що маються відповідні дані у протоколі.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою та судом вичерпані заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, суд вважає можливим проводити судовий розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Порядок дорожнього руху на території України згідно з Законом України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується дослідженими доказами, а саме:

-даними протоколу про адміністративні правопорушення серії ЕПР №353802 від 06.06.2025, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України. Також у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому не мав права керування, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

-рапортом;

-довідкою старшого інспектора САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення з якої вбачається, що відповідно до облікових даних інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», пошук «ІП Особа» протягом року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягувався відділом поліції № 3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області постанова ЕНА 37868838 від 01.01.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, накладено стягнення за постановою від 01.01.2025 у розмірі 3400 грн;

- довідкою старшого інспектора САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», пошук «ГСЦ Посвідчення водія» водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в базі даних не значиться;

- довідкою старшого інспектора САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», пошук «ГСЦ АМТ» транспортний засіб н.з. НОМЕР_1 на причетність власності транспортного засобу, в базі даних не значиться. Однак, при складані протоколу про адміністративне правопорушення, при перевірці реєстраційного документу на транспортний засіб було встановлено, що транспортний засіб ВАЗ 2102 н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 ;

Підпунктом «а» пункту 2.1. ПДР установлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною другою-четвертою цієї статті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Вищевказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Санкція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Крім штрафу з позбавленням прав керування, санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає також оплатне вилучення транспортного засобу або без такого. Разом з тим, відповідно до довідки старшого інспектора САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», пошук «ГСЦ АМТ» транспортний засіб н.з. НОМЕР_1 на причетність власності транспортного засобу, в базі даних не значиться. Однак, при складані протоколу про адміністративне правопорушення, при перевірці реєстраційного документу на транспортний засіб було встановлено, що транспортний засіб ВАЗ 2102 н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 . Таким чином, суд позбавлений можливості застосувати вказаний вид стягнення до ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, 283, 284 КУпАП, --

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126, КУпАП, у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот гривень) 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя О. В. Пруднікова