Справа № 455/1451/25
Провадження № 3/455/846/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 серпня 2025 року м. Старий Самбір

СТАРОСАМБІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

суддя Титов А.О.,

за участю:

захисника Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Сліпкова В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , (далі за текстом Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності),

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №005244Е від 09.07.2025 зазначається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статі 204-1 КУпАП за наступних обставин:

09.07.2025 року о 19:45 годині в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Нижанковичі-Мальховичі», територія Добромильської ОТГ Самбірського району Львівської області, під час прикордонного контролю на виїзд з України пред`явив на паспортний контроль паспорт гр. Ізраїлю для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 вид. 06.08.2023 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В процесі прикордонного контролю встановлено, що він є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , вид. 04.05.2023 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Своїми діями вищевказаний громадянин порушив ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України та і в`їзду в Україну громадян України», п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених ПКМУ №57 від 27.01.1995, чим здійснив спробу незаконного перетину державного кордону в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

2. Правова позиція сторони захисту

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку.

Захисник в судовому засіданні просив розгляд справи проводити без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також зазначив про те, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, наявна в матеріалах справи заява та письмові пояснення від 09.07.2025 ОСОБА_1 не підписувались.

Також, захисник заявив клопотання про закриття кримінального провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

3. Законодавство України, що підлягає застосуванню

3.1. Кодекс України про адміністративні правопорушення

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Передбачена частиною 1 статті 204-1 КУпАП відповідальність настає, за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

3.2. Законодавство у сфері порядку перетину державного кордону

Перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Порушенням державного кордону України є, зокрема, перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку (частини 1 та 8 статті 9 Закону України «Про державний кордон України»).

Пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України (стаття 12 Закону України «Про державний кордон України»).

Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з таких документів - паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи (частина 1 статті 2 та стаття 3 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України»).

3.3. Правила перетинання державного кордону України громадянами України

Правила перетинання державного кордону України громадянами України, затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (далі за текстом - Правила).

Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється, серед іншого, в пунктах пропуску через державний кордон, за одним із таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу (пункт 2 Правил).

Пропуск громадян через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону (пункт 10 Правил).

Паспортні та підтверджуючі документи громадян, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону з метою встановлення їх дійсності та належності громадянину, який їх пред`являє (пункт 12 Правил).

4. Обставини справи, встановлені в ході судового розгляду

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи громадянином України, під час перевірки документів при перетині державного кордону України 09.07.2025 року пред`явив інспектору прикордонної служби документ - закордонний паспорт громадянина Ізраїлю для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий 06.08.2023 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищевикладені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №005244Е від 09.07.2025, зміст якого викладено вище;

2) копією паспорту громадянина Ізраїлю для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданого 06.08.2023 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

3) відомостями з Державної міграційної служби про те, що ОСОБА_1 04.05.2023 було видано паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 ;

Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність та підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу відсутні. Правопорушенням майнової шкоди не заподіяно.

5. Мотиви та оцінка суду

В обґрунтування правової позиції про наявність правових підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, захисник зазначає наступне:

ОСОБА_1 28.02.1999 виїхав до держави Ізраїль, де наразі проживає зі своєю родиною та періодично приїздив до України протягом 2023-2025 років, та за періоди попередніх відвідувань в не виявлявся як правопорушник при пред`явленні на паспортний контроль паспорту громадянина Ізраїлю, при цьому, при перетині кордону 09.07.2025 ОСОБА_1 пред`явив на паспортний контроль дійсний паспорт громадянина Держави Ізраїль, який є офіційним документом, а тому у ОСОБА_1 був відсутній прямий умисел на вчинення адміністративного правопорушення.

Однак суд не може погодитись з наведеною правовою позицією захисника з огляду на наступне.

В Україні існує єдине громадянство (стаття 4 Конституції України).

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (стаття 68 Конституції України).

Кожна держава визначає у своєму законодавстві, хто є її громадянами (частина 1 статті 3 Європейської конвенції про громадянство).

Законодавство України про громадянство ґрунтується, зокрема, на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна, за змістом якого якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України (пункт 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про громадянство»).

Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється, серед іншого, в пунктах пропуску через державний кордон, за одним із таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу (пункт 2 Правил).

Таким чином, з огляду на принцип єдиного громадянства (якщо громадянин України набув громадянство іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України), пред`явлення громадянином України при перетині державного кордону документів, отриманих ним як громадянином іноземної держави, зокрема паспорту громадянина іноземної держави - суперечить вищезазначеним положенням Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», оскільки такий документ надає право на перетин кордону особою саме як громадянином іноземної держави, а не як громадянином України, а тому в обставинах правових відносин з представником державної влади України, яким є інспектор прикордонної служби, такий документ не є належним та відповідним, оскільки не надає такій особі права на перетин кордону як громадянином України, і такі дії є спробою перетинання державного кордону України без відповідних документів.

6. Висновки суду

За викладеного судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204-1 КУпАП, у зв`язку з чим, з метою виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, останньому слід призначити стягнення в межах санкції названої статті КУпАП у виді штрафу у мінімальному розмірі.

На підставі статті 40-1 КУпАП, з Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями статтею 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Реквізити для сплати/стягнення штрафу:

Отримувач коштів: ГУК Львiв/Старосамбірська тг/ 21081100

ЄДРПОУ отримувача: 38008294

Номер рахунку: UA0013909

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку: 899998

Код класифікації

доходів бюджету: 21081100

Реквізити для сплати/стягнення судового збору:

Отримувач коштів: ГУК м.Києві/м.Київ/22030106

ЄДРПОУ отримувача: 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації

доходів бюджету: 22030106

Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена протягом десяти днів до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (частина 1 статті 307 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку передбаченого частиною 1 статті 307 КУпАП надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу (частини 3 та 4 статті 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (частина 1 статті 308 КУпАП).

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (частина 2 статті 308 КУпАП).

Суддя Титов А.О.