Справа № 646/7456/25
№ провадження 3/646/2257/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2025 м. Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Барабанова В.В., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП,

встановив:

16 липня 2025 року о 10-47 год. в м. Харків пр-ту Аерокосмічний, 166, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці звужені, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ» водій відмовився. Водій двічі піддавався адміністративному стягненню протягом року.

Діями ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 393075 від 16.07.2025, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 повідомлявся про час та місце розгляду справи 12.08.2025, 26.08.2025 належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу проживання останнього, однак в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, хоча йому достеменно було відомо про знаходження справи у провадженні Основ`янського районного суду міста Харкова.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Отже, передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд має провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, хоча і отримувала судові повістки за вказаним нею ж номером телефону, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за сповіщенням суду, не вживала заходів для явки до суду, не подавала письмових заперечень проти протоколу, її поведінка може свідчити про свідоме затягування розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів. Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_1 , яка підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 393075 від 16.07.2025;

- відеозаписами з місця події від 16.07.2025;

- копією постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.09.2024 у справі №639/4352/24;

- копією постанови Немишлянського районного суду м. Харкова від 28.04.2025 у справі №645/7580/24;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.07.2025;

- рапортом поліцейського УПП в Харківській області Коєва Д. від 16.07.2025.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушенн, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи алкогольного сп`яніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ч. 1 вказаної статті.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

З огляду на зазначене, на підставі ст. ст. 23, 33 КУпАП при призначенні покарання враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчинених правопорушень, особу винного, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень та вбачає за недоцільне застосовувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, що знаходиться у приватній власності правопорушника, оскільки згідно довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області Бурикіної В. транспортний засіб AUDI, д.н.з. НОМЕР_1 (згідно облікових даних ДДАІ НАІС), належить ОСОБА_2 .

Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 126 ч. 5, 130 ч.3, 268, 279, 283, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років,без конфіскації транспортного засобу, що знаходиться у приватній власності правопорушника.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.В. Барабанова