Справа № 456/3708/25
Провадження № 3/456/1461/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

12 серпня 2025 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Писарев О.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №370910 від 23.06.2025, 23.06.2025 о 21:40 год. в м. Стрий, автодорога М06 Київ-Чоп 615км, водій ОСОБА_1 керував ТЗ FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується лікарським висновком №87, тест позитивний морфін, правопорушення вчинено двічі протягом року та двічі притягувався до відповідальності, водія відсторонено від керування ТЗ та попереджено про заборону подальшого руху, чим порушив п.2.9.б ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи на 25.07.2025 та 12.08.2025, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися на адресу суду 22.07.2025 та 05.08.2025 згідно з довідкою Укрпошти, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Зважаючи на сповіщення ОСОБА_1 про розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення, судом вирішено провести розгляд справи у його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 268 КУпАП.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи і з наступного.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколів.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, полягає у повторному протягом року керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, при кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП обов`язковому доведенню підлягає те, що особа, щодо якої порушено провадження у справі про адміністративне правопорушення, двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, обов`язковим доказом, який повинен бути долучений до матеріалів справи є постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП двічі протягом року з накладенням адміністративного стягнення.

Проте, документальних доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності двічі протягом року, а саме постанов суду, що набрали законної сили станом на дату вчинення правопорушення, матеріали вказаної справи не містять.

Натомість, 23.07.2025 до матеріалів справи працівниками Стрийського РУП ГУНП у Львівській області долучено висновок службового розслідування щодо неправильної кваліфікації за ч. 3 ст. 130 відносно гр. ОСОБА_1 , з якого вбачається, що 25.05.2025 року на ім`я начальника Стрийського РУП ГУНП у Львівській області надійшов рапорт поліцейського офіцера громади СВГ ВП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції Б. Тиркуса, що ним 23.06.2025 року під час несення служби з охорони публічного порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №370910 за керування водієм ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в стані наркотичного сп`яніння, була допущена помилка, а саме невірна кваліфікація правопорушення, замість ч.2 130 КУпАП було вказано ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, до матеріалів справи долучено довідку заступника начальника з превентивної діяльності Стрийського РУП ГУНП у Львівській області підполковника поліції Р. Захарчина, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, протокол ААД 917293 від 14.08.2024 р.

Суд зазначає, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які б передбачали перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому у даному випадку суддя доходить переконання про необхідність застосування аналогії закону, як засобу заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Так, відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує прав ОСОБА_1 , оскільки не погіршує його правове становище.

Щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, слід зазначити наступне.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, полягає у повторному протягом року керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9.б Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №370910 від 23.06.2025, з якого вбачається, що 23.06.2025 о 21:40 год. в м. Стрий, автодорога М06 Київ-Чоп 615км, водій ОСОБА_1 керував ТЗ FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується лікарським висновком №87, тест позитивний морфін, правопорушення вчинено двічі протягом року, водія відсторонено від керування ТЗ та попереджено про заборону подальшого руху, чим порушив п.2.9.б ПДР /а.с.2-3/;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що 23.06.2025 року о 21 год. 55 хв. у ВП ЛІЛ ІСНЛ ТМО «СМОЛ» відносно ОСОБА_1 проводився огляд на стан сп`яніння, результат огляду позитивна реакція на морфін /а.с.4/;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.06.2025, з якого вбачається, що лікарем ВП «ЛІЛ» КНП «ТМО «СМОЛ» 23.06.2025 о 22 год. 10 хв. проводився огляд на стан сп`яніння, результат огляду - позитивна реакція на морфін /а.с.5/;

- рапортом ПОГ СВГ ВП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції Б. Тиркуса від 23.06.2025, з якого вбачається, що ним 23.06.2025 орієнтовно о 21 год. 30 хв. в с. Довге Стрийського р-ну, на автодорозі було помічено транспортний засіб FIAT DOBLO синього кольору з номерним знаком НОМЕР_1 , було відомо, що даним тз може керувати особа, яка судом позбавлена права керування транспортним засобом, було прийнято рішення зупинити та перевірити даний тз, однак водій не побачив жесту для зупинки тз та продовжив рух. Було прийнято рішення про переслідування даного тз з метою зупинки. В м. Стрий, а/д Київ-Чоп 615км, даний тз було зупинено. Водієм виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування з водієм у нього були помітні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме порушена координація рухів, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в установленому законом порядку, на що той погодився. Після проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у відповідності до висновку №87 від 23.06.2025 р., було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (позитивна реакція на морфін) /а.с.6/;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 від 23.06.2025, з яких вбачається, що 23.06.2025 він був зупинений поліцейським капітаном поліції Тиркус Б. П., який вимагав проїхати в Стрийську ЦРЛ для освідчення алкогольного та наркотичного сп`яніння, тест негативний в присутності чергового лікаря та медсестри /а.с.9/;

- довідкою заступника начальника з превентивної діяльності Стрийського РУП ГУНП у Львівській області підполковника поліції Р. Захарчина, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, протокол ААД 917293 від 14.08.2024 р. /а.с.10/;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, оглянутого в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, результат огляду наркотичне сп`яніння /а.с.12/.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, тому доходить до переконання, що ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що транспортний засіб марки FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 на праві власності.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011, розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 605,60 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 /тридцять чотири тисячі/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 /три/ роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 /шістсот п`ять/ грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300?2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя О. Ю. Писарев