Дата документу Справа № 332/5836/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/672/25Головуючий у 1-й інстанції Марченко Н.В.
Єдиний унікальний № 332/5836/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Шевченко А.В., діючої в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Шевченко Анастасії Віталіївни на постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 25 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 25.09.2024 року о 23 год. 37 хв. по вул.Історичній, 38 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Subaru Legacy» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Шевченко А.В. просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивувала тим, що постанову суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

З відеозапису події вбачається, що він розпочинається із аматорської зйомки на телефон патрульного поліцейського. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 уповноважені особи не зупиняли.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та підстав для його зупинки. Автомобіль був припаркований у дворі будинку.

Відтак, на переконання апелянта, всі подальші дій працівників поліції, у тому числі й огляд на стан алкогольного сп`яніння, є протиправними.

Захисник вказує на недотримання умов експлуатації спеціального технічного приладу, за допомогою якого проведено вказаний огляд, а саме строку калібрування. Зазначена у роздруківці температура навколишнього середовища не відповідає дійсності, адже на момент тестування вона об`єктивно не могла складати +24 градусів Цельсія.

Разом з тим, апелянт посилається на недотримання вимог ст.266-1 КУпАП під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, адже останній є військовослужбовцем.

Вказані обставини у сукупності, на переконання апелянта, свідчать про відсутність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив. Про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 повідомлявся шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки.

Захисник Шевченко А.В. на участі ОСОБА_1 не наполягала. А тому у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутністю в судовому засіданні.

Заслухавши захисника Шевченко А.В., діючу в інтересах ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №136941 від 26.09.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зазначений в протоколі час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний; водій від надання пояснень відмовився;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820», в якому перелічено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зазначено позитивний результат з показником 1,82‰ алкоголю;

- роздруківці результатів приладу «Alcotest Drager 6820» серійний номер ARНЕ-0179, тест №2686, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, а результат тестування склав 1,82 ‰ алкоголю, з яким водій погодився, про що свідчить його власноручний підпис у графі «з результатами згоден»;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх оформленні, не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року.

В ньому зазначено дату та місце його оформлення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть вчиненого адміністративного правопорушення.

Вказані докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими у розумінні ст.251 КУпАП.

У зв`язку наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини дійсно мали місце.

До заперечень апеляційної скарги, в яких йдеться про відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд ставиться критично, враховуючи наступне.

В оскаржуваній постанові районного суду максимально детально описано наявний в матеріалах справи відеозапис, в тому числі й в частині встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Subaru Legacy» д.н.з. НОМЕР_1 під час події, що сталася 25.09.2024 року.

Переконливих доказів на спростування вказаного твердження апеляційна скарга захисника не містить.

Судом апеляційної інстанції також було досліджено вказаний відеозапис обставин події, на якому об`єктивно відображено рух транспортного засобу до моменту його зупинки з одночасним увімкненням увімкнення стоянкових ліхтарів. Після чого знову зафіксовано рух транспортного засобу із увімкненим світловим покажчиком повороту ліворуч та подальшим короткочасним увімкненням ліхтарів заднього ходу. Водій ОСОБА_1 після неодноразової вимоги працівника поліції вийшов з водійського сидіння автомобіля та не лише не заперечував наведені вище свої дії під час керування транспортним засобом, а й конкретизував звідки він їхав (БК 474553, часове позначення 25/09/2024 23:43:17).

Водночас заперечення апеляційної скарги проти законності зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 у співвідношенні із доводами сторони захисту про відсутність доказів керування транспортним засобом та із позицією захисника про те, що працівники поліції автомобіль «Subaru Legacy» не зупиняли, на переконання апеляційного суду, є суперечливими та протилежними за змістом.

Апеляційний суд зауважує що, питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому «Інструкція»).

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З наявного в матеріалах провадження відеозапису встановлено, що працівником поліції після виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 останньому було озвучено їх перелік та оголошено вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

У подальшому ОСОБА_1 пройшов такий огляд за допомогою спеціального технічного приладу, із отриманим результатом з показником 1,82 ‰ алкоголю водій погодився.

Відповідно до змісту п.п.1, 4 Розділу ІІ Інструкції за наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом спеціальних технічних засобів, у тому числі і «Alcotest Drager 6820». Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Як вбачається з п.10 «Технічні дані» Інструкції з експлуатації приладу «Drager Alcotest 6820» технічними характеристиками вищевказаного приладу передбачено умови, за яких можливе його використання, а саме: діапазон температури навколишнього середовища від -5?С до +50 ?С.

Наказом Держлікслужби № 1529 від 29.12.2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в п.43 вказано газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений, номер свідоцтва про державну реєстрацію 14455/2014. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.

Згідно з п.13 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 міжповірочний інтервал законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки для категорії «вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» становить 1 рік.

Усім вказаним вимогам «Alcotest Drager 6820» відповідає, останню повірку (калібрування) зазначений спеціальний технічний прилад пройшов 10.10.2023 року, міжповірочний інтервал складає 1 рік

Відтак, використання вказаного спеціального технічного приладу здійснювалось із дотриманням встановленого температурного режиму експлуатації приладу та вимог щодо повірки (калібрування), що у свою чергу підтверджує вірність результатів вимірювання.

Протилежні аргументи захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови. А посилання захисника на отримані із загальнодоступних джерел відомості про температуру навколишнього середовища станом на 25.04.2025 року є абсолютно неінформативними (а.п.48), адже з матеріалів провадження встановлено, що обставини зафіксованої у протоколі про адміністративне правопорушення події, у тому числі й огляд водія на стан алкогольного сп`яніння було проведено уповноваженою особою, у ніч з 25.09.2024 року на 26.09.2024 року.

Відтак, доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом.

Аргументи апеляційної скарги про недотримання встановленої ст.266-1 КУпАП процедури під час оформлення матеріалів в рамках даної справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставними.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Так, аналізуючи зміст п.39 ч.1 ст.255 КУпАП, апеляційний суд зауважує, що уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України не наділені повноваженнями складати протокол про передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 в рамках даного провадження.

При цьому уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України мають право складати протоколи про передбачені ст.44, ч.ч.2, 3 ст.123, ст.ст.17210-17220, 173, 174, 178, 182, 1841, 185 і 1857 адміністративні правопорушення. Даний перелік є вичерпним, тобто розширенню та доповненню він не підлягає.

Апеляційний суд враховує, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП уповноважені особи органів Національної поліції, до компетенції яких віднесено оформлення протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема за ст.130 КУпАП, не вправі складати даний процесуальний документ без дотримання встановленої положеннями ст.266 КУпАП процедури.

Крім того, згідно із ч.1 ст.15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Вчинене ОСОБА_1 передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення віднесено до категорії правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відтак, в рамках справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 положення, якими регламентовано адміністративну відповідальність, застосовуються до нього на загальних підставах.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що дія положень ст.266 КУпАП за колом осіб поширюється на всіх водіїв транспортних засобів, незалежно від їх роду діяльності та без урахування наявності/відсутності факту проходження військової служби.

Базовим критерієм для розмежування застосування вимог ст.266 та 266-1 КУпАП під час процедури проходження огляду на стан сп`яніння або відмови від його проходження у даному випадку є керування транспортним засобом, тобто виконання особою функції водія, а не обов`язків військової служби, на що помилково посилався апелянт.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного у сукупності, на переконання апеляційного суду, застосування працівниками поліції положень ст.266 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів в рамках даної справи про адміністративне правопорушення ґрунтується на вимогах закону.

Більш того, положення ст.266-1 КУпАП за колом осіб поширюють свою дію на військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також на військовослужбовців Збройних Сил України. До вказаного переліку не віднесено посаду військової служби, що обіймає ОСОБА_1 згідно копії його військового квитка, долученої захисником до матеріалів провадження (а.п.26-29).

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є належними і допустимими для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Шевченко Анастасії Віталіївни залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 25 квітня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар