ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/1694/25 Головуючий в 1 інст.Мінгазова Р.В.
Провадження №33/807/633/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Сердюченка В.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Сердюченка В.В. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №279653, 23 березня 2025 року о 16 год. 56 хв. на а/ш Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 475 км Н-08, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавстві порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6820». Результат огляду становить: 0,64 % проміле. Тест №2583, з результатом не погодився. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі КНП "ОКЗПНД та СЗХ" ЗОР відмовився. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі керування тверезому водієві. ОСОБА_1 порушив вимогип.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Сердюченко В.В. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У випадку визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, призначити йому основне стягнення нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а саме без застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з відеозапису події не убачається наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Наголошує на тому, що ОСОБА_1 не порушував вимоги п.2.5 ПДР України, оскільки він на вимогу працівника поліції пройшов відповідний медичний огляд.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 навпаки наявне порушення п.2.9а ПДР, що свідчить про недоліки складеного протоколу.

При цьому, захисник вказує що суд першої інстанції самостійно звинуватив ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9а ПДР, тобто іншого пункту, аніж того, що зазначено в протоколі, що є неприпустимим.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Сердюченка В.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №279653 від 23 березня 2025року, з якого убачається, що 23 березня 2025 року о 16 год. 56 хв. на а/ш Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 475 км Н-08, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавстві порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6820». Результат огляду - 0,64 % проміле. Тест №2583, з результатом огляду ОСОБА_1 не погодився. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі КНП "ОКЗПНД та СЗХ" ЗОР відмовився. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі керування тверезому водієві. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. В результатах огляду на стан сп`яніння зазначено проба позитивна, 0,64 % проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився;

- у роздруківці Alcotest Drager 6820 від 23 березня 2025 року №2583;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 березня 2025 року;

- у письмовій розписці ОСОБА_2 від 23 березня 2025 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП старшого сержанта поліції Демидова С., згідно з яким, останній доповідає, що 23 березня 2025 року о 16 год. 56 хв. за адресою: Запорізька область, Запорізький район, траса Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 475 км Н08, під час проведення фільтраційний заходів було зупинено транспортний засіб Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат - 0,64 % проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився. Від проходження огляду в медичному закладі у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився. Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Вилучено посвідчення водія. Видано тимчасовий дозвіл. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом передачі права керування тверезому водію. Про повторність попереджений. Подію зафіксовано на бодікамеру.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 заперечував свою вину та вказав, що не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення, заперечував факт керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Свій фізичний стан пояснив тим, що після контузії він має низький тиск, та як наслідок проблеми з мовою та координацією рухів. Крім того, зазначив про те, що на час зупинки його працівниками поліції він проходив лікування після контузій, алкоголь у той день не вживав.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що винним себе не вважає. У день, зазначений у протоколі, він не вживав жодних алкогольних напоїв, погодився на проходження огляду, оскільки був впевнений в своїй тверезості, жодних ознак сп`яніння він не мав. Напередодні цих подій він проходив лікування внаслідок отриманого поранення, 23 березня 2025 року, він повертався до лікарні, мав низький тиск, вживав лише енергетики, з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, він не погодився та від проходження огляду в медичному закладі дійсно відмовився.

Захисник-адвокат Сердюченко В.В. при апеляційному розгляді справи підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що оскільки ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем ЗСУ, його огляд на стан алкогольного сп`яніння мав здійснюватися в порядку, передбаченому ст.266-1 КУпАП, у зв`язку з чим результати проведеного огляду не можуть вважатись дійсними. Суд першої інстанції в оскаржуваній постанові самостійно звинуватив ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9а ПДР, чим вийшов за межі складеного протоколу. Зауважив, що ОСОБА_1 наразі займає посаду водія та позбавлення його права керування транспортними засобами призведе до неможливості виконання ним обов`язків військової служби.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Сердюченка В,В., та заявлені стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, в цілому правильності висновків суду першої інстанції про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують.

Оцінюючи доводи сторони захисту про те, що з відеозапису події не убачається наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, то суд апеляційної інстанції вважає ці доводи безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами.

З відеозапису події убачається, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений у зв`язку із виявленням у останнього ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), про що ОСОБА_1 було повідомлено в ході спілкування з працівниками поліції та запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проходив на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820. Результат огляду -0,64 % проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився. Далі, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога, на що останній відповів категоричною відмовою.

Факт незгоди з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 та факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога не заперечувався самим ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи. Окрім того, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення міститься власноручні пояснення ОСОБА_1 про те, що він «не згоден з Драгером».

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В цьому випадку, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, за результатами проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду було встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння (0,64 % проміле). Проте, з результатами проведення такого огляду він не погодився та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення - а саме у відмові, як водія, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Перевіряючи доводи сторони захисту, заявлені під час апеляційного розгляду справи, про те, що огляд ОСОБА_1 , як військовослужбовця, на стан сп`яніння мав здійснюватися в порядку, передбаченому ст.266-1 КУпАП, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до частин 1-3статті 266-1 КУпАП, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Проведення огляду військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння у порядку статті 266-1 КУпАП (тобто посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України) передбачений лише у випадку якщо є підстави вважати, що військовослужбовець у стані сп`яніння перебуває на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення), а також виконує обов`язки військової служби або перебуває на території військових частин.

З наявних в матеріалах справи доказів в т.ч. відеозапису події встановлено, що водій ОСОБА_1 , 23 березня 2025 року о 16 год. 56 хв. керував транспортним засобом марки Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_1 на а/ш Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 475 км Н-08, тобто, подія відбулась поза межами військової частини.

Окрім того, ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу, що не перебував на обліку певної військової частини, а був за кермом цивільного транспортного засобу, що на праві власності належав ОСОБА_3 .

Також, з наявного в матеріалах справи відеозапису події убачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не повідомляв про те, що на час зупинки транспортного засобу під його керуванням він виконував обов`язки військової служби, відповідно, жодних доказів на підтвердження цих обставин працівникам поліції також не надав.

За вказаних обставин, в цій ситуації положення статті 266-1 КУпАП не підлягають застосуванню.

Окрім того, відповідно до ст.15 КУпАП, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Оскільки правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, віднесено до правопорушень на транспорті, то військовослужбовець винний у його вчинені, повинен нести адміністративну відповідальність на загальних засадах. Тому і проведення огляду водія-військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відповідно до приписів ст.ст.255, 266 КУпАП віднесено до повноважень органів Національної поліції.

За таких обставин, доводи сторони захисту щодо порушення працівниками поліції працівниками поліції вимог ч.2 ст.266-1 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

Клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, сторона захисту в т.ч. сам ОСОБА_1 не заявляла.

В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Обставини, на які звертає увагу сторона захисту, а саме те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та наразі займає посаду водія, а позбавлення його права керування транспортними засобами призведе до неможливості виконання ним обов`язків військової служби, виходячи з положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є підставою для звільнення останнього від адміністративної відповідальності за вищевказане адміністративне правопорушення чи пом`якшення накладеного стягнення.

Більше того, санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною та передбачає обов`язкове накладення на правопорушника стягнення як у виді штрафу в певному розмірі так і у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Отже, наведені доводи сторони захисту про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами не узгоджуються з вимогами Закону.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.

Так, в апеляційній скарзі захисник-адвокат Сердюченко В.В. вказує про те, що суд першої інстанції самостійно звинуватив ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9а ПДР, тобто іншого пункту ПДР, аніж того, що зазначений в протоколі, що є неприпустимим.

Перевіряючи вказані доводи, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

В оскаржуваній постанові фабула встановленого судом першої інстанції правопорушення в цілому сформульована так само як і в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №279653 від 23 березня 2025 року, складеного щодо ОСОБА_1 , а саме зазначено, що 23 березня 2025 року о 16 год. 56 хв. на а/ш Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 475 км Н-08, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавстві порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6820». Результат огляду - 0,64 %о проміле. Тест №2583, з результатом огляду ОСОБА_1 не погодився. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі КНП "ОКЗПНД та СЗХ" ЗОР відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі керування тверезому водієві. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Як зазначалось вище, наявними у справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - у порушенні п.2.5 ПДР України, тобто відмові як водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної постанови вийшов за межі складеного протоколу та вказав про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, тобто керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що не інкримінувалось ОСОБА_1 , згідно зі складеним протоколом.

Таким чином, суд перебрав на себе функції органу, уповноваженого на складання протоколу про адміністративні правопорушення, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства.

Отже, на підставі положень ст.294 КУпАП, оскаржувана постанова суду підлягає зміні в частині кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

З урахуванням зазначеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Сердюченка В.В. задовольнити частково.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП змінити в частині кваліфікації дій останнього.

Кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважати, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №279653 від 23 березня 2025року обставин, а саме: 23 березня 2025 року о 16 год. 56 хв. на а/ш Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 475 км Н-08, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавстві порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6820». Результат огляду - 0,64 %о проміле. Тест №2583, з результатом огляду ОСОБА_1 не погодився. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі КНП "ОКЗПНД та СЗХ" ЗОР відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі керування тверезому водієві. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 317/1694/25