Єд. унік. № 243/5791/25
Провадження № 3/243/3009/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 серпня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військовій частині НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22.06.2025 року о 04 год. 30 хв. за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Сучасна, біля будинку 36, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan Navara, н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager», а також від проходження такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування водій відсторонений..

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмове заперечення, в якому не визнав провини та просив закрити справу за ч. 1 ст. 130 КУпАП через відсутність складу правопорушення, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм належну правову оцінку, дійшов наступного висновку.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 093823 від 22.06.2025 року; направленням на медичний огляд ОСОБА_1 від 22.06.2025 року; відеозаписом, яким зафіксовано обставини виявленого правопорушення.

Оцінюючи вказаний відеозапис, суд, враховуючи відображену на відеозапису поведінку ОСОБА_1 , а також приймаючи до уваги сукупність всіх інших досліджених доказів по справі, керуючись внутрішнім переконанням, вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння та факт його відмови від проходження, у встановленому законом порядку, огляду для виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, в своїх письмових запереченнях чітко зазначає, що 22.06.2025 року о 04 год. 30 хв. він керував автомобілем Nissan Navara, н/з НОМЕР_2 .

Вказані докази у їх сукупності з урахуванням інших доказів по справі, у повній мірі спростовують позицію ОСОБА_1 щодо відсутності доказів факту керування ним автомобілем 22.06.2025 року.

Доводи ОСОБА_1 , що відеозапис є неповним, а тому, не може бути визнаний належним та допустимим доказом, не мають під собою підґрунтя, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП відеозапис є обов`язковим лише під час огляду особи на стан сп`яніння. Інші фрагменти відеозапису слід розглядати відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, та долучення безперервного відеозапису за весь час несення чергування працівниками поліції нормами КУпАП не вимагається.

На переконання суду, досліджений відеозапису є послідовним, у повній мірі фіксує безпосередньо пропозицію пройти огляд, відмову від проходження огляду, попередження за відповідальність, роз`яснення прав, складання та підписання протоколу, а тому, є достатнім доказом у справі в розумінні ст. 251 КУпАП для її об`єктивного та правильного вирішення.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність доказів наявності у нього ознак сп`яніння не приймаються судом до уваги. Виявлення таких ознак є суб`єктивною оцінкою працівника поліції під час спілкування з водієм і є достатньою підставою для пропонування пройти огляд. Крім того, на відеозаписі поліцейський чітко вказує ОСОБА_1 на наявність ознак алкогольного сп`яніння.

Щодо заперечень ОСОБА_1 про незалучення свідків правопорушення, суд зазначає наступне.

16.02.2021 року Верховною радою України прийнято закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №2695, яким редакція ч. 2 ст. 266 КУпАП змінена наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису.

Доводи ОСОБА_1 щодо самостійного проходження огляду на стан сп`яніння, що спростовує факт порушення ним п. 2.5 ПДР, не є переконливими, оскільки ОСОБА_1 інкримінується саме факт відмови від проходження огляду, а не факт перебування у стані сп`яніння, що регламентовано п. 2.9 ПДР.

Твердження ОСОБА_1 , що працівники поліції здійснювали психологічний тиск, суд вважає безпідставними та такими, що повністю спростовуються наявним відеозаписом, при перегляді якого видно, що ОСОБА_1 претензій співробітникам поліції, чи незгоди з їх діями не виказував, усних чи письмових зауважень до протоколу не надавав. Поведінка працівників поліції толерантна, врівноважена та доброзична. При цьому, доказів звернення до компетентних органів з приводу незаконних дій працівників поліції, ОСОБА_1 суду не надано.

З огляду на викладене, суд вважає, що у справі зібрано достатньо доказів, які у своїй сукупності є належними та взаємоузгодженими.

Вказане вище свідчить про невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5. ПДР України, а тому, провина останнього у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі.

У зв`язку із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, які спростовують доводи та заперечення ОСОБА_1 , суд вважає, що клопотання про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.

Докази, які були досліджені в судовому засіданні, на переконання суду, є належними, обґрунтованими, допустимими, узгоджуються між собою, і такими, що підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, в судовому засіданні не встановлено.

При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, суд доходить висновку, що відносно ОСОБА_1 необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення, на думку суду, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження скоєння нових правопорушень.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», правопорушник звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 280, 283-284, 287, 301, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., на рахунок отримувача: UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков