П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2025 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Струс Т. В. розглянувши справу про адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст.122-2 КУпАП та ч.2 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 20.07.2025р. о 02:01 год. в м. Великі Мости по вул. Сагайдачного, буд.14 А, Шептицького району керуючи транспортним засобом не пред`явив посвідчення водія на право керування ТЗ, тобто не мав права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху, керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ.

Крім цього, водій ОСОБА_1 , 20.07.2025р.. о 02:01 год. в м. Великі Мости по вул. Сагайдачного, буд.14 А, Шептицького району керував транспортним засобом, а саме б/н мотоциклом Hornet, не виконав вимогу поліцейського, а саме зупинку транспортного засобу, яку було здійснено шляхом увімкнення проблискового маячка синьо-червоного кольору та звукового сигналу, чим порушив п.2.4. правила дорожнього руху-невиконання водіями вимог про зупинку.

В судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та дату судового засідання, не прибув та не повідомив суд про причину своєї неявки.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.4 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язується зупинитися на вимогу поліцейського та пред`явити документи, надати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу, а також дозволити огляд транспортного засобу за наявності законних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Санкція статті 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності стверджується:

-протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 396933 від 20.07.2025 року , серії ЕПР1 №396939 від 20.07.2025 року.

-рапортом інспектора СРПП ВП №2 Шептицького РВП ГУНП у Л/о.

-відеозаписами, що долучені до матеріалів

-довідкою Шептицького РВП ГУНП у Львівській області згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що вину останнього доведено повністю та в його діях наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 КУпАП та ч.2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність заподіяння майнової шкоди, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 13, 36, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122-2 КУпАП та за ч.2 ст. 126 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста)грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60коп. судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Т. В. Струс