справа № 388/1240/25
провадження № 3/388/563/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2025м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Кнурова О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в

Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

до Долинського районного суду Кіровоградської області з Відділення поліції № 1 (м. Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД № 482712 від 24.05.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Зі змісту зазначеного протоколу вбачається, що 24.05.2025 о 06 год. 20 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою : АДРЕСА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння вчинив психологічне домашнє насильство, а саме виражався в адресу своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грубою нецензурною лайкою, погрожував, намагався вибити двері. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

ОСОБА_1 , який про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, - у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, зареєстрованою у суді 18.08.2025 за № 5240/25, у якій вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав, щиро розкаюється, просив суворо не карати та розглянути справу без його участі.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та наступний його (протоколу) судовий розгляд, та беручи до уваги небажання останнього скористатися, зокрема, правом участі у розгляді справи, - суд дійшов висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

У судове засідання, призначене на 29.08.2025 потерпіла ОСОБА_2 , не з`явилась, звернулась до суду із заявою, зареєстрованою 18.08.2025, в якій повідомила, що на даний час помирилась з ОСОБА_1 , претензій до останнього немає та просила справу розглянути без її участі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази у справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, вказаною нормою, крім іншого, передбачено, що обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі сукупності належних та допустимих доказів факту вчинення адміністративного правопорушення та наявність у діянні особи, яка є суб`єктом правопорушення усіх обов`язкових ознак складу такого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з умовами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою, якою було порушено провадження у справі про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 висувається вчинення дій, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Положеннями ч. 3 ст. 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Отже, обов`язковою кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП є завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. За відсутності цієї кваліфікуючої ознаки адміністративна відповідальність не настає, що безумовно поліпшує положення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки фактично скасовується відповідальність за адміністративне правопорушення.

При цьому, матеріали справи не містять доказів, які б відповідали вимогам ч. 1 ст. 251 КУпАП та підтверджували завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи.

З огляду на викладене суд констатує, що матеріали справи не містять доказів, які б відповідали вимогам ч. 1 ст. 251 КУпАП та підтверджували завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, у даній справі відсутні докази на підставі яких у визначеному законом порядку у повній мірі можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

З урахуванням наведених положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, суд дійшов висновку про не доведення факту події зазначеного правопорушення та, як наслідок, відсутність у діях ОСОБА_1 складу такого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, -

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили у день її перегляду судом апеляційної інстанції у разі залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя О.А. Кнуров