ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

26 серпня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участі секретаря судового засідання Філатової К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1, ч. 1 ст. 185-10 КУпАП за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2025 року об`єднано справи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 204-1 КУпАП та ч.1 ст. 185-10 КУпАП відносно ОСОБА_1 в одне провадження.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 204-1, ч. 1 ст. 185-10 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст. 185-10 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

- за ч.1 ст. 204-1 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204-1, ч.1 ст. 185-10 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 11 червня 2025 року о 06:50, був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» в прикордонній смузі на відстані 2300 метрів до лінії державного кордону, в адміністративних межах н.п. Вашківці Дністровського району Чернівецької області, за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Провадження №33/822/433/25 Головуючий у І інстанції: Унгурян С. В. Категорія ст. 204-1, 185-10 КУпАП Доповідач: Марчук В.Т.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9,12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 11 червня 2025 року о 06:50, прикордонним нарядом «Група реагування» під час затримання за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Республіку Молдова на відстані 2300 метрів до лінії державного кордону, в адміністративних межах АДРЕСА_1 , вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме: при виявленні, прикордонний наряд чітко та недвозначно, жестами та словами подав команду «Стій! Прикордонний наряд», після чого ОСОБА_1 , побачивши прикордонний наряд, та почувши його законну вимогу, вчинив спробу втечі від прикордонного наряду, проте в ході переслідування був затриманий.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про державний кордон України» та п.12 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

На вказану постанову суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, вирішити питання про повернення вилучених речей та документів та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, мотивуюче це тим, що після його затримання він був доставлений у зону виконання бойових завдань та отримав постанову суду тільки 04 серпня 2025 року.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би вказував на напрямок його руху, швидкість чи спосіб перетину кордону, а висновки суду побудовані на припущеннях.

Вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, взявши до уваги письмові пояснення, надані без його безпосереднього допиту.

Вказує, що його, без бойового досвіду та бойового злагодження направили в найгарячішу зону бойових дій, що й спричинило його самовільне залишення військової частини.

Вилучені у нього речі не було повернуто.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в останнє не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, що за приписам ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду, якщо він пропущений із поважних причин.

Судом першої інстанції розглянуто справу 24 червня 2025 року.

В матеріалах справи наявні клопотання ОСОБА_1 (а.с. 5, 22), складені під час його затримання, про розгляд судом справи без його присутності.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції не здійснював виклик ОСОБА_1 в судове засідання.

Разом з цим, як заявляє апелянт, він одразу після затримання на території Чернівецької області, був направлений до військової частини у зону виконання бойових завдань, де перебуває і на даний час.

Наведені обставини, на переконання апеляційного суду, вказують на наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а отже останній підлягає поновленню.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачена адміністартвина відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена наступними письмовими доказами.

З протоколу про адміністративні правопорушення серії ЗхРУ №003917Е від 11 червня 2025 року (а.с. 1) вбачається, що ОСОБА_1 , 11.06.2025 року о 06:50, був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» в прикордонній смузі на відстані 2300 метрів до лінії державного кордону, в адміністративних межах н.п. Вашківці Дністровського району Чернівецької області, за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст. 9,12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне затримання від 11 червня 2025 року (а.с. 2), ОСОБА_1 було затримано о 06 год. 50 хв. в прикордонній смузі, на відстані 2300 метрів до лінії державного кордону, в адміністративних межах населеного пункту Вашківці, Дністровського району, Чернівецькій області.

З протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 11 червня 2025 року (а.с. 3) вбачається, що під час затримання ОСОБА_1 в останнього виявлено, зокрема, паспорт громадянина для виїзду за кордон та грошові кошти в іноземній валюті.

ОСОБА_1 , у своїх письмових поясненнях (а.с. 4), визнав, що він намагався незаконно перетнути державний кордон.

З копії доповіді № НОМЕР_1 про факт самовільного залишення військової частини (без зброї) військовослужбовцем призваним по мобілізації військової частини НОМЕР_2 , вбачається, що в ході перевірки наявності особового складу була виявлена відсутність сержанта ОСОБА_1 .

В матеріалах справи також наявна схема затримання ОСОБА_1 від 11 червня 2025 року, на якій відображено напрямок руху ОСОБА_1 та відстань до державного кордону.

Наведеними обставинами, поза розумним сумнівом, доводиться наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КУпАП, тобто спроби незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України.

За ч. 1 ст. 185-10 КУпАП настає адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП доводиться протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №003918Е (а.с. 18), протоколом про адміністративне затримання (а.с. 19), протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів (а.с. 20), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 21), рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) (а.с. 10, 28) від 11 червня 2025 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведення вини ОСОБА_1 також у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Доводи апелянта про відсутність в нього наміру на незаконний перетин державного кордону України спростовуються сукупністю вищевказаних доказів у справі.

Суд вважає необґрунтованим посилання ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 560/751/17, оскільки на відміну від наведеної справи, де висновок про винуватість особи гуртувався на поясненнях свідків, яких не було допитано в судовому засіданні, вина ОСОБА_1 підтверджуються наявними у справі письмовими доказами та тим фактом, що останнього було затримано за 2300 метрів до лінії державного кордону.

Також непідтвердженим є доводи апелянта про неповернення йому вилученого майна, оскільки з протоколів особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 11 червня 2025 року (а.с. 3, 20) вбачається, що речі ОСОБА_1 не вилучались. Останні були оглянуті та повернуті ОСОБА_1 після їх огляду, про що свідчить власноручний підпис останнього у вказаних протоколах.

Суд першої інстанції належним чином дослідив докази у справі, встановив наявність складів адміністративних правопорушень в діях ОСОБА_1 та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Також, суд першої інстанції не припустився помилок при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 .

Таким чином, апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2025 року без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1, ч. 1 ст. 185-10 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя [підпис] В.Т. Марчук