Справа
№ 489/4369/25
Провадження
№3/489/1330/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 р. м. Миколаїв

Вступна частина

Інгульский районний суд м. Миколаєва, головуючий - суддя Губницький Д.Г.

Секретар судового засідання Топча А.В.

Об`єднане провадження щодо протоколів 47-01/62/25 та 47-01/63/25, складених Національним агентством з питань запобігання корупції (далі - НАЗК), про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП) стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 .

За участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Мотивувальна частина

Вказані протоколи об`єднані в одне провадження постановою від 04.08.25.

В обох протоколах йдеться про те, що ОСОБА_1 , яка на час подій, які їй інкримінуються, перебувала в статусі особи, на яку розповсюджується вимоги Закону України "Про запобігання корупції" і була суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вчинила їх за таких обставин:

За протоколом складеним уповноваженим представником НАЗК за №47-01/62/25 від 29.05.2025, п. ОСОБА_1 після звільнення 24.02.2024 з посади державного службовця, завідувача сектору планування, методичного забезпечення та аналізу інспекційної діяльності управління з контролю та використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, не подала декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями, протягом 30 днів з дня припинення діяльності, тобто до 25.03.2024 включно, а подала таку декларацію лише 27.05.2025.

За протоколом складеним уповноваженим представником НАЗК за №47-01/63/25 від 29.05.2025, п. ОСОБА_1 , обіймаючи посаду державного службовця, завідувача сектору планування, методичного забезпечення та аналізу інспекційної діяльності управління з контролю та використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, не подала щорічну декларацію за 2023, до 31.03.2024 включно, а подала її лише 17.03.2025.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні встановлено, що п. ОСОБА_1 не оспорює фактичні обставини: належності її до суб`єктів декларування, обов`язку декларування, часу подачі декларації, прострочення яких інкриміноване їй в даних протоколах.

Так само прокурор не заперечував обставини повернення п. ОСОБА_1 до України 01.09.2024.

Позиція п. ОСОБА_1 зводиться до такого: з початку повномасштабного вторгнення вона евакуювалася до республіки Ірландія і перебувала там з сім`єю в умовах табору для біженців, без постійного та надійного інтернет зв`язку до повернення на початку вересня 2024 до України. Подати декларації до свого повернення у вересні 2024 вона не могла через відсутність та нестабільність інтернет зв`язку, неможливості попасти на інтернет-портал НАЗК, відсутністю будь-яких роз`яснень в інтернет-мережі України про необхідність користуватись певними технічними прийомами для користування порталом НАЗК з-за кордону (послугою VPN з переходом на українські IP адреси) і розміщенням такої інформації лише на порталі НАЗК, з якою вона ознайомилася після повернення до України. Одразу по приїзду у вересні 2025 вона перенесла оперативне втручання з тривалим етапом реабілітації в Україні, а у жовтні - листопаді 2024 операцію з важкими і довготриваючими наслідками у вигляді гострого болю за кордоном, що безпосередньо впливало на можливість подання декларації. 12.05.2025 уповноважений НАЗК оформив на її ім`я лист, в якому констатував несвоєчасне подання нею щорічної декларації за 2023 рік, запросив до м. Києва для складання протоколу, на що вона відповідала декількома письмовими поясненнями і заявою про розгляд справи без її участі. Разом з тим, вона дізналась, що в порушення права на захист стосовно неї склали ще й протокол про несвоєчасне подання декларації при звільнення. Звертає увагу не відсутність будь-якого умислу на неподання декларації, позитивну характеристику, можливість закриття провадження через малозначність. Вважає, певним чином аналізуючи законодавство, що обов`язок на подання щорічної декларації за 2023 рік був відсутній через звільнення і необхідності подати декларацію за період з 01.01.2023 до дня її звільнення 24.02.2024.

Суд виходить з такого.

Дійсно до матеріалів об`єднаного провадження та пояснень п. ОСОБА_1 складання протоколу 47-01/62/25 від 29.05.2025 відбулось без письмового попередження п. ОСОБА_1 про її виклик для складання протоколу, без документального підтвердження про намір його скласти, без роз`яснення і відтак порушення сукупності прав, у т.ч. й на захист, передбачених ст. 268 КУпАП. За такого, це призвело до незаконного використання проти п. ОСОБА_1 без її дозволу при складанні цього протоколу її ж пояснень наданих до складання іншого протоколу і притягнення до адміністративної відповідальності за цим протоколом відбулось без її відома. Це не заперечується і у даному протоколі, в якому пояснення щодо щорічної декларації за 2023 названі поясненнями стосовно декларації при звільненні, будучи копіями одного й того самого документу. За такого, істотні порушення при провадженні про адміністративне правопорушення допущені при складанні цього протоколу не можуть бути компенсовані на стадії судового розгляду, що призводить до висновку про необхідність закриття провадження за відсутністю складу та події проступку. Доводи п. ОСОБА_1 , у т.ч. щодо тлумачення законодавства, яке нібито, дозволяло не подавати таку декларацію, є її помилковим тлумаченням законодавства.

Щорічну декларацію за 2024 і попередні декларації до тих, про які йдеться в протоколах, п. ОСОБА_1 подала вчасно.

У довідках (службових записках), долучених НАЗК до протоколів перераховуються одиничні випадки порушення роботи системи декларування у 2024.

Разом з тим, однозначної відповіді на запити, що надані п. ОСОБА_1 , від відповідних органів і установ державної влади, чи існує обмеження, неможливість або необхідність застосування додаткових технічних заходів (згаданий VPN) для доступу до порталу декларування НАЗК при доступі до нього з-за кордону України не містять.

Доведення провини в процесі щодо адміністративних правопорушень покладене на сторону, що складає протокол. Тому спростування тверджень п. ОСОБА_1 , які достатньо обґрунтовані технічними рекомендаціями НАЗК, які сукупність державних установ і органів не спромоглися спростувати, призводить до висновку, що дійсно до моменту повернення її до України, вона мала технічні перешкоди для подання своєчасно щорічної декларації за 2023 рік.

За такого, у суду немає підстав вважати, що твердження п. ОСОБА_1 про неможливість доступу до порталу декларування НАЗК при доступі до нього з-за кордону України є недостовірними і визнає доведеним стосовно неї неможливість доступу до порталу декларування НАЗК до 01.09.2024 (дати повернення в Україну)

Разом з тим, доводи п. ОСОБА_1 , що з моменту повернення до України 01.09.2024 до моменту подання щорічної декларації за 2023 рік, тобто до 17.03.2025, у неї були поважні причини цього не робити суд відхиляє. Дійсно її перебування на лікування протягом цього періоду за умови стаціонарного лікування могло б надати суду можливість визнати неможливість подати декларацію у певні дати і періоди. Однак документальних підтверджень таких обставин суду не надано.

Отже за складеним уповноваженим представником НАЗК за №47-01/63/25 від 29.05.2025, п. ОСОБА_1 , будучі суб`єктом декларування згідно Закону України "ро запобігання корупції" дійсно вчинила інкриміноване триваюче адміністративне правопорушення в період з 01.09.2024 до 16.03.2025, а саме несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію за 2023 рік 17.03.2025.

Це не є зміною обставин, викладених в протоколі, а є лише уточненням періоду існування триваючого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що вчинила п. ОСОБА_1 .

Резолютивна частина

Провадження за протоколом 47-01/62/25 від 29.05.2025 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за протоколом 47-01/63/25 від 29.05.2025 і призначити їй стягнення в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн. 00 коп., яке перерахувати на р/р UA0014482, отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/Інгульськ.р-н/21081100, , код платежу 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави, який перерахувати на р/р UA 0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Губницький