Справа № 457/900/25 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т. В.
Провадження № 33/811/1205/25 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 10 липня 2025 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою, 31.05.2025 року о 00 год. 12 хв. у м. Трускавець по вул. Стебницька, 65 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому порядку з застосуванням приладу газоаналізатору Drager Alkotest 6810 на місці зупинки транспортного засобу, номер тесту 810, тест позитивний (0,84‰). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 10 липня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що не погоджується з винесеною постановою.

Зазначає, 31.05.2025 о 00:12 год. він дійсно керував транспортним засобом марки «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Стебницькій, 45 у м. Трускавці, і його безпідставно зупинили поліцейські. Під час спілкування поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і він погодився, оскільки не вживав алкоголю. Однак після проходжень огляду не погодився з результатом такого.

Також звертає увагу на те, що у протоколі не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у нього, та перед проведенням огляду поліцейський не зазначав йому про будь-які ознаки сп`яніння наявні у нього.

Крім того суддя розглянув справу без йог участі не зважаючи на подане клопотання про відкладення судового засідання, що вважає порушенням.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки апеляційному суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що законодавством встановлені досить короткі строки розгляду апеляційної скарги, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 346791 від 31 травня 2025 року, згідно з яким ОСОБА_1 31.05.2025 року о 00 год. 12 хв. у м. Трускавець по вул. Стебницька, 65 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому порядку з застосуванням приладу газоаналізатору Drager Alkotest 6810 на місці зупинки транспортного засобу, номер тесту 810, тест позитивний (0,84‰). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На переконання апеляційного суду, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, у такому містяться вся необхідна інформація.

Викладені в протоколі обставини підтверджуються даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5), огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Проба проведеного за допомогою приладу «Drager» огляду показала позитивний результат 0,84 ‰, що також стверджується роздруківкою приладу (а.с. 4).

Також з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейський запропонував йому пройти огляд. ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, за результатами якого встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 0,84‰.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, оскільки у матеріалах справи наявний відеозапис з якого вбачається, що ОСОБА_1 висловлював незгоду з результатами, навпаки з`ясовував у працівників поліції чи зможе керувати транспортним засобом за кордоном маючи тимчасовий талон, також повідомив, що вживав алкоголь, випив пляшку пива.

Відтак, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 висловлював незгоду з результати огляду, тому у працівників поліції не виникало обов`язку доставляти ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу.

Безпідставним є також доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не зазначили ознак алкогольного сп`яніння у протоколі.

Так, апеляційний суд виходить з того, що згідно з протоколом ОСОБА_1 притягається до відповідальності саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Поняття «виявлення у особи ознак сп`яніння» та «встановлення стану сп`яніння особи» є різними за своїм змістом. Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, тощо, і саме ці ознаки є підставою для проходження огляду на стан сп`яніння (п.2.5 ПДР).

Виявлення ознак, із врахуванням вимог діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів, як і зазначення таких ознак сп`яніння у протоколі у випадку проходження огляду водієм.

З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

У даному випадку працівники поліції, оцінивши зовнішній вигляд та поведінку, дійшли висновку, що ОСОБА_1 може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а тому відповідно до вимог п.2.5 ПДР поставили вимогу пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, який ОСОБА_1 пройшов на місці зупинки транспортного засобу, за наслідками якого і було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння п.2.9 а ПДР, результати такого огляду відображенні у протоколі про адміністративне правопорушення, тому зазначення ознак сп`яніння не потребує відображення у протоколі.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 10 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.