МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 370/1092/25

"26" серпня 2025 р. Провадження № 3/370/521/25

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О. С.,

з участю секретаря судового засідання Снитко А.А.,

прокурора Ілюшенко К.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи, скеровані Управлінням стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічний розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2 за частиною першою статті 172-6, частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

у с т а н о в и л а:

У Протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 15 квітня 2025 року № 3612, що ОСОБА_1 , у період з 02 січня 2023 року по 15 травня 2023 року займала посаду головного спеціаліста відділу контролю за наданням соціальної підтримки та нагляду за правильністю призначення (перерахунку) соціальних допомог і виплати пенсії управління соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області, як суб`єкт відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та приміткою до статті 172-6 КУпАП, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», порушила вимоги абзацу першого частини другої статті 45 розділу VII та пункту 2-7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно 05 лютого 2024 року, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке визначена частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, у Протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 15 квітня 2025 року № 3613, , що ОСОБА_1 , у період з 02 січня 2023 року по 15 травня 2023 року займала посаду головного спеціаліста відділу контролю за наданням соціальної підтримки та нагляду за правильністю призначення (перерахунку) соціальних допомог і виплати пенсії управління соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області, як суб`єкт відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та приміткою до статті 172-6 КУпАП, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», порушила вимоги абзацу першого частини другої статті 45 розділу VII та пункту 2-7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно 01 квітня 2024 року, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнала, однак зазначила, що адміністративне правопорушення вчинене не умисно, а через сімейні обставини у зв`язку із смертю чоловіка та тяжкою хворобою брата.

Прокурор обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримала, та висловила думку визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушень.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом Управління соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області від 30 грудня 2022 року № 242-к ОСОБА_1 призначена на посаду головного спеціаліста відділу контролю за наданням соціальної підтримки та нагляду за правильністю призначення (перерахунку) соціальних допомог і виплати пенсії управління соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області, із наявним 9 рангу категорії «В» державного службовця.

Наказом від 10 травня 2023 року № 73-к ОСОБА_1 звільнена із займаної посади за угодою сторін 15 травня 2023 року.

Отже, ОСОБА_1 перебувала на посаді державного службовця, на яку поширювалась дія Закону України «Про запобігання корупції» та була суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Абзацом першим частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII визначено, що особи, зазначені у підпункті 1, підпунктах «а», «в» пункту 2, пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Крім того, особи, зазначені у підпункті 1, підпунктах «а», «в» пункту 2, пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», які припинали діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зазначену у підпункті 1, підпунктах «а», «в» пункту 2, пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язані наступного року після припинення діяльності, подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20 вересня 2023 року № 3384-IX до пункт 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII викладено у такій редакції:

«установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше».

Тобто, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями та декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік після припинення діяльності ОСОБА_1 зобов`язана була подати не пізніше 31 січня 2024 року.

Однак, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями подала

05 лютого 2024 року, а декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік після припинення діяльності 01 квітня 2024 року.

Правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність (абзац дванадцяти частини першої статті 1 Закону № 1700-VII).

За частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

Водночас, пояснення ОСОБА_1 щодо запізнення подання зазначених декларацій через пригнічений стан та необхідності постійного догляду за хворим братом, а також смерті у 2023 році її чоловіка, суд не визнає їх як поважними, оскільки було встановлено, що ОСОБА_1 знала про свій обов`язок про подання відповідних декларацій, що підтверджується вчасним поданням нею декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 та 2022 роки (28.01.2024 та 31.01.2024 відповідно). Також ОСОБА_1 повідомила суду, що також причиною невчасного подання нею саме декларацій за період, не охоплений раніше поданими деклараціями та за минулий 2023 рік після припинення діяльності, стали її сумніви у зазначені відомостей щодо її померлого чоловіка, оскільки такі декларації охоплювали період 2023 року, в якому чоловік помер.

Отже, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення за частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, щире каяття, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у межах санкції частини першої статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно із статтею 401 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підстави викладеного, керуючись статтями 9, 36, 40-1, частини першої 172-6, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Остаточне стягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначити у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у разі несплати штрафу у строк, становлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові та витрати на облік правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінченню строку на її оскарження, якщо вона не була оскаржена. В інакшому разі після її перегляду апеляційним судом.

Суддя О.С. Сініцина