ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадженння 33/819/147/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 серпня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді Склярської І.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 09 червня 2025 року (під головуванням судді Рєпіна К.К.),

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

При обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААБ №248024 складеному 24.07.2024 о 15-25, ОСОБА_1 , 24.07.2024 року о 14-50 год., за адресою: м.Херсон, вул. Полтавська, керував транспортним засобом TOYOTA LAND CRUSER PRADO, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП. Подія фіксувалась на бодікамери ( а.с.19).

Також, в цей же день, при обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №192826, складеному 24.07.2024 о 18-20, ОСОБА_1 , 24.07.2024 року, за адресою: м.Херсон, вул. Полтавська, керував транспортним засобом TOYOTA LAND CRUSER PRADO, 150, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.. Подія фіксувалась на бодікамери ( а.с.3).

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 09 червня 2025 року Об`єднані справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та присвоєний у справі єдиний унікальний номер №766/12269/24.Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один ) рік. Вирішено питання стягнення на користь держави судового збору у розмірі 605,60 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вважаючи, що постанова винесена з порушенням норм права, подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду - скасувати, провадження у справі закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На доведення доводів апеляційної скарги послався на наступне:

-суд першої інстанції безпідставно визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки жодного достовірного доказу, щодо підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_2 не надано. Перші два відеозаписи з фіксацією на блокпосту здійснено на камери військових не можуть бути належними доказами в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки чинним законодавством військовим не надано повноважень щодо здійснення відеофіксації адміністративних правопорушень.

-крім цього, ОСОБА_1 в обґрунтування своєї апеляційної скарги вказав, що з протоколами №248024, №192826 не згоден, так як вони є необґрунтованими та безпідставними, оскільки була порушена процедура їх складання передбачена ст.256 КУпАП, а саме не роз`яснені права, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та не надано можливість скористатись послугами адвоката.

-особа, яка подала апеляційну скаргу, стверджує, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що ОСОБА_1 надавав згоду на здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, але відео зроблено вибірково і не відображає вказаного фрагменту.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Прокурори зобов`язані брати участь у адміністративних справах, щодо притягнення водіїв за нетверезе водіння до адміністративної відповідальності. Таку правову позицію висловив Європейський суд з прав людини, який опублікував своє рішення у справі «Бантиш та інші проти України» (заява № 13063/18). Європейський суд з прав людини зазначив, що у провідній справі «Михайлова проти України» (№ 10644/08, 06 березня 2018 року) суд уже встановив порушення щодо питань, подібних до тих, що розглядаються у цій справі.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 30 червня 2025 року, до участі у справі залучено сторону обвинувачення прокурора, по справі про адміністративне правопорушення № 766/19442/24 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведена ухвала була обґрунтована тим, що ппрокурори зобов`язані брати участь у адміністративних справах, щодо притягнення водіїв за нетверезе водіння до адміністративної відповідальності. Таку правову позицію висловив Європейський суд з прав людини, який опублікував своє рішення у справі «Бантиш та інші проти України» (заява № 13063/18). Європейський суд з прав людини зазначив, що у провідній справі «Михайлова проти України» (№ 10644/08, 06 березня 2018 року) суд уже встановив порушення щодо питань, подібних до тих, що розглядаються у цій справі.

У судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор не з`явився.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

За умовами пункту 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду , який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). (пункт 7 розділ І Інструкції).

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ААД №192826, ОСОБА_1 , 24.07.2024 року, керував транспортним засобом TOYOTA LAND CRUSER PRADO, 150, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія ААБ №248024, вказано, що ОСОБА_1 , 24.07.2024 року о 14-50 год., керував транспортним засобом TOYOTA LAND CRUSER PRADO, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Наявність ознак алкогольного сп`яніння зафіксована і в інших матеріалах справи, рапортах ( а.с.21,4).

За таких обставин, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 24.07.2024 серія ААД №192826 (а.с. 3); рапортом працівника поліції (а.с.5) рапортом працівника поліції ( а.с .6), направленням водія ОСОБА_3 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 7а); протоколом про адміністративне правопорушення від 24.07.2024 серія ААБ №248024 (а.с. 19); рапортом працівника поліції ( а.с.21).

З відеозаписів доданих до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 своєю поведінкою відмовився від огляду на стан сп`яніння як за подіями, відображеними у протоколі ААБ №248024, та у протоколі серія ААД №192826.

Посилання на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 248024 від 24.07.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 власним підписом підтвердив, що йому було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Зауважень до протоколу ОСОБА_1 вказано не було.

В протоколі серія ААД №192826 працівником поліції проставлена відмітка, що ОСОБА_1 від підпису відмовився, надати пояснення відмовився. Отже, жодних зауважень з приводу не роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вказав.

Таким чином, матеріали справи містять інформацію, що за подіями першої зупинки автомобіля та складання протоколу, тобто першої відмови від огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_4 був ознайомлений з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та надав власноручні письмові пояснення, які фактично не є читабельними. За подіями наступного керування автомобілем в цей же день, і в стані, якій вбачається з відео, ОСОБА_1 взагалі відмовився від підпису у протоколі і надання пояснень.

Не є обґрунтованими та доведеними доводи апелянта про не надання можливості скористатися послугами адвоката, оскільки ОСОБА_1 його не викликав, не запрошував на місце подій. Послідовність його позиції щодо не залучення адвоката, вбачається і при розгляді справи в суді першої інстанції, оскільки матеріали справи свідчать, що правопорушник неодноразово звертається з заявами про відкладення розгляду справи з метою отримання правової допомоги, проте явки адвоката, витягу з договору про надання правової допомоги протягом розгляду справи, ним так і не було надано/забезпечено.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що працівниками поліції долучено до матеріалів адміністративної справи відеозапис, який не є належним та допустимим доказом, відповідно до ст.251 КУпАП, оскільки зафіксований військовими, а не працівниками поліції, не приймаються до уваги, виходячи з наступного.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Відеозаписи містять достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських на моменти зупинок транспортного засобу та складання протоколів про адміністративне правопорушення серія ААБ №248024 та серія ААД №192826 та мають істотне значення для правильного вирішення даної справи, є допустимими доказами згідно положень ст.251 КУпАП.

Крім цього, суд зауважує, що в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №192826 визначено, що до протоколу додається відеозапис та визначено боді-камеру СРПП1, а в протоколі серія ААБ №248024 вказано про додавання відео з боді камери №1, що дає підстави вважати, що відео зроблені офіційно і інше не доведено.

Досліджені судом відеозаписи інформативні, позбавлені упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовними, містять у хронологічній послідовності необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів стороною захисту не надано і не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.

Посилання ОСОБА_1 на те, що відеозаписи є вибірковими, оскільки на них відсутня згода особи на здійснення освідування в медичному закладі, яку він надавав, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки перевіривши відеозапис адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку , що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, встановити факти відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколів про адміністративне правопорушення.

Доказів того, що на відео відсутні якісь події або ці події відбувалися не у такій, як на відео, послідовності, судом не встановлено, та будь-яких клопотань щодо витребування доказів, особою, яка подала апеляційну скаргу, не заявлялося. Як безпосередньо адвокату були надані всі матеріали справи про адміністративне правопорушення так і у судовому засіданні суду апеляційної інстанції вони досліджувалися, проте заперечень щодо досліджених доказів адвокатом так і не було надано, для надання яких апеляційним судом оголошувалася перерва, а додані до протоколів відеозаписи, як зазначалося судом вище, є інформативними, позбавлені упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовними, містять у хронологічній послідовності необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи

Враховуючи викладене, суд вважає, що отримані у встановленому законом порядку відеозаписі є належними та допустимими доказами вчинення адміністративних правопорушень.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За таких обставин, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст.30,36 КУпАП і призначив його в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також того, що вчинене правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

За таких обставин, оскільки за приписами ч. 1ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, апеляційний суд вважає доведеними факти вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 130 КУпАП.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката від 22.08.2025 про відкладення (перенесення) розгляду справи, з підстав зазначених у ньому причини не поважними, оскільки участь адвоката у іншому судовому засіданні, призначеному на 11:30 27.08.2025, не позбавляє можливості адвоката прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференція призначеному на 10:00 год 27.08.2025, враховуючи також, що він вже приймав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції у цій справі.

Не є таким, що підлягає задоволенню клопотання від 19.08.2025 про закриття адміністративного провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Таким чином, при апеляційному перегляді справи, перевірки законності судового рішення суду першої інстанції, на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення (постанови), строк притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився, доводи апеляційної скарги не надали підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Під час розгляду справи не було встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Нові докази, які не досліджувалися раніше, особою, яка подала апеляційну скаргу не подавалися.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 09 червня 2025 року - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 09 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Херсонського апеляційного суду І.В. Склярська