Головуючий у суді першої інстанції: Гребінь О.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №357/16473/24

провадження №33/824/2510/2025

29 липня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Шкоріної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст.173, ст.185 КУпАП,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2025 року провадження розпочаті за ст.. 173 КУпАП та ст.. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 закриті на підставі п.7 ст. 247 КУпАп у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою судді, 06.11.2024 о 07:43 на автодорозі М-05 Київ-Одеса 78 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 06.11.2024 о 09:00 за адресою: автодорога М-05 Київ-Одеса 78 км, ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, внаслідок чого порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Також, 06.11.2024 о 09:00 ОСОБА_1 перебував за адресою: автодорога М-05 Київ- Одеса 78 км, під час ознайомлення з матеріалами про адміністративне правопорушення поводив себе зухвало, виражався нецензурною лайкою та намагався зіпсувати адміністративні матеріали, на неодноразові вимоги працівників поліції припинити правопорушення не реагував, чим вчинив правопорушення передбачене ст.. 185 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 11.03.2024 справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ст.173, ст. 185 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Зазначив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а матеріалах справи відсутні докази такої відмови. Жодних правопорушень не вчиняв.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, що міститься в матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що підстави для її задоволення відсутні у зв`язку з наступним.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги, як зазначено в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Як судом першої, так і апеляційної інстанції були досліджені докази в адміністративному провадженні, відповідно до яких вбачається наступне.

Визначаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із доводеності того, що водій ОСОБА_1 06.11.2024 о 07 год.43 хв. автодорога М-05 Київ-Одеса 78 км керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився.

Згідно із п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09.112015 №1452/735, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, вищезазначених Інструкції і Порядку, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів, під час зупинки водія ОСОБА_1 у працівників поліції виникла обґрунтована підозра щодо перебування водія у стані наркотичного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння водій ОСОБА_1 зазначив, що погоджується пройти огляд на стан сп`яніння, але відмовився їхати з працівниками поліції до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, що свідчить про фактичну відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що зафіксовано у протоколі.

Сам по собі факт надання згоди ОСОБА_1 на проходження огляду, але не вчинення останнім жодних дій направлених на проходження огляду або безпідставні причини відмови, зокрема «відмова особи їхати з працівниками поліції», не дає підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз`яснено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. У такому випадку дії працівників поліції відповідають вимогам ст. 266 КУпАП.

Положеннями статті 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, тому апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в них, по справі не вбачається.

Судом першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не скоював адміністративних правопорушень, в тому числі він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, не впливають на доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він був зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду незалежно від його згоди чи незгоди із діями поліції. Зазначене прямо передбачено абз.3 ч.2 ст. 16 Закону України " Про дорожній рух", яка покладає на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений не за перебування у стані наркотичного сп`яніння, а саме за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є окремою складовою диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 173, ст. 185 КУпАП за обставин викладених в протоколах про адміністративні правопорушення.

06.11.2024 о 09:00 за адресою: автодорога М-05 Київ-Одеса 78 км, ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, внаслідок чого порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім того, 06.11.2024 о 09:00 ОСОБА_1 перебував за адресою: автодорога М-05 Київ-Одеса 78 км, під час ознайомлення з матеріалами про адміністративне правопорушення поводив себе зухвало, виражався нецензурною лайкою та намагався зіпсувати адміністративні матеріали , на неодноразові вимоги працівників поліції припинити правопорушення не реагував, чим вчинив правопорушення передбачене ст.. 185 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, рапортом працівника поліції, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Відомостей які б підтверджували їх фальсифікацію матеріали справи не містять. Тому у суду немає підстав ставити наведені докази під сумнів.

Статтею 38 КУпАП передбачено, що якщо справа про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно вимог п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зазначені в протоколах події щодо порушення громадського порядку (висловлювання нецензурною лайкою), а також виявлення непокори законній вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків (спроби пошкодити адміністративні матеріали) мали місце 06.11.2024, а тому суд дійшов правильного висновку, що на момент розгляду справи судом першої інстанції (11.03.2025) закінчилися строки передбачені ст. 38 КУпАП, що стало підставою для закриття провадження у справі в цій частині..

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна