Номер провадження 3/754/2561/25
Справа №754/9206/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 серпня 2025 року

суддя Деснянського районного суду м. Києва Банах О.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

11.06.2025 до Деснянського районного суду м. Києва від Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 червня 2025 року серії ЕПР1 №350502, 03 червня 2025 року о 18 годині 03 хвилин в м. Києві на перехресті вул. Кіото та вул. Академіка Кухаря, де головна дорога змінює напрямок, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахувала дорожніх знаків, які регламентують черговість руху, не надала перевагу в русі транспортному засобу BMW 428І, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 16.14 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Так, відповідно до п. 16.14 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 у відповідній редакції, якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг.

В судовому засіданні захисник Одаренко К.О. та особа, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , просили закрити провадження у справі, оскільки в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, так як вона рухалась відповідно до правил дорожнього руху, натомість водій транспортного засобу БМВ порушив правила проїзду перехресть, що і призвело до ДТП. Крім того, те, що в діях ОСОБА_1 немає складу правопорушення, підтверджується висновком експертизи, який захисником долучено до матеріалів справи.

Так, захисник пояснила, що ОСОБА_1 рухалась з мінімальною швидкістю по вул. Кіото. Під`їзжаючи до нерегульованого перехрестя, вона зупинилась перед дорожнім знаком 2.3. «Головна дорога» з табличкою 7.8. (пріоритет направо), переконавшись у відсутності перешкод, почала рух до краю перехрестя, при цьому пропускаючи пішоходів. Далі повільно продовжила рух, причому оглядовість на даному перехресті є обмеженою через споруджений паркан, який перекриває огляд головної дороги справа. Далі боковим зором побачила, що до неї на великій швидкості справа наближається автомобіль і застосувала екстренне гальмування, але зіткнення уникнути не вдалось і вона відчула удар в передню ліву частину свого автомобіля. Зауважує, що навіть після зупинки свого автомобіля, вона залишалась у своїй смузі, подалі від центру перехрестя та не перетинаючи траєкторію повороту і не створюючи перешкод для автомобіля ОСОБА_2 .

Захисник Одаренко К.О. наполягає на тому, що ДТП сталась внаслідок неправильної траєкторії руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , а саме із заїздом на смугу зустрічного руху, тобто водій здійснив поворот наліво не з уявного центру перехрестя, а «зрізавши» кут повороту, при цьому, зачепивши автомобіль ОСОБА_1 і навіть не намагаючись гальмувати.

Крім того, захисник ОСОБА_3 звертала увагу на неправильно складену схему ДТП, на якій невірно зазначено розміщення транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення, нерухомі точки прив`язки тощо.

Згідно з висновком експерта автотехніка та транспортного трасолога № 3-07/25 від 30.07.2025 за результатами проведеної експертизи, зробленої на замовлення сторони захисту, з причин, наведених в дослідницькій частині, в діях водія автомобіля Honda-Accord ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР і нею навіть не створювалося небезпечної дорожньої ситуації. З причин, наведених в дослідницькій частині даного висновку, і небезпечна і аварійна дорожні ситуації були створені одноособовими діями водія автомобіля BMW-428i ОСОБА_2 .

Зважаючи на викладене, просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні захисник водія ОСОБА_2 - Федаш М.М. просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки саме внаслідок її дій сталося ДТП. Зазначив про те, що ОСОБА_1 , згідно з правилами дорожнього руху, за жодних обставин не повинна була виїжджати на перехрестя, не переконавшись, що це буде безпечно і вона не створить перешкод для руху транспортних засобів, які мають пріоритет у проїзді даного перехрестя. Так, водій ОСОБА_2 рухався по головній дорозі, яка для нього йшла вліво і він з неї не звертав, а водій ОСОБА_1 , маючи намір їхати прямо, при цьому, рухаючись по головній дорозі, яка для неї на перехресті змінювала напрямок направо, повинна була надати перевагу в русі водію ОСОБА_2 , транспортний засіб якого становив для неї перешкоду з правого боку. Таким чином ОСОБА_1 мала зупинитись на стоп лінії, дочекатись поки проїдуть всі транспортні засоби, які рухаються головною дорогою, переконатись в безпечності своїх дій та тільки потім починати свій рух. Резюмує, що причиною ДТП стало недотримання ОСОБА_1 наведених правил.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав свого захисника та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Оглянувши адміністративні матеріали, заслухавши пояснення учасників та долучені ними докази, суддя приходить до такого висновку.

Згідно із ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, основною ознакою правопорушення є вина у виді умислу або необережності.

Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно з п. 2.3б ПДР України водій має бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.14 ПДР, якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг.

Отже, судом установлено, що пригода відбулася 03 червня 2025 року о 18 годині 03 хвилин в м. Києві на перехресті вул. Кіото та вул. Академіка Кухаря, де головна дорога змінює напрямок. Водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахувала дорожніх знаків, які регламентують черговість руху, не надала перевагу в русі транспортному засобу BMW 428І, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 16.14 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Точкою контактування автомобіля Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_1 є його передня ліва частина, автомобіля BMW 428І, державний номерний знак НОМЕР_2 , - задня ліва частина. У результаті ДТП автомобілі зазнали механічних ушкоджень, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, реквізити якого наведені вище.

На думку суду, наведена локалізація пошкоджень транспортних засобів, механізм ДТП, який схематично зображений на схемі ДТП, розміщення транспортних засобів після ДТП, яке підтверджується фотографічними зображеннями, долученими учасниками провадження, вказують на те, що зіткнення вказаних транспортних засобів відбулося на перехресті під час заїзду на нього автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , у той час як на перехрестя по головній дорозі в`їжджав автомобіль ОСОБА_2 , який становив для ОСОБА_1 перешкоду справа, та згідно з п. 16.14 ПДР, ОСОБА_1 повинна була надати йому перевагу у русі і забезпечити безперешкодний проїзд перехрестя. Встановлено, що пошкодження на автомобілі ОСОБА_2 знаходяться на задній лівій частині та спричинені ударом автомобіля ОСОБА_1 , на якому пошкодження знаходяться на передній лівій частині. Тобто, автомобіль ОСОБА_2 фактично вже проїхав повз автомобіль ОСОБА_1 , але внаслідок продовжуваного руху її автомобіля до центру перехрестя, відбулось зіткнення.

Також суд констатує, що фотографічні зображення та відеоматеріали, долучені до протоколу, свідчать, що оглядовість на даному перехресті, незважаючи на будівельний паркан, є достатньою, що давало змогу ОСОБА_1 вчасно виявити перешкоду для руху справа та належним чином зреагувати.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , її винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується також зібраними по справі доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №350502 від 03.06.2025 року;

- даними схеми місця ДТП від 03.06.2025 року;

- даними письмових пояснень самої ОСОБА_1 від 03.06.2025 року;

- даними письмових пояснень ОСОБА_2 від 03.06.2025 року.

Крім того, суд зазначає, що в своїх письмових поясненнях, наданих на місці події, ОСОБА_1 визнає свою вину, та зазначає, що на її думку присутня вина обох учасників ДТП.

Також зі схеми місця ДТП від 03.06.2025 року та наданих стороною захисту фотоматеріалів вбачається, що ДТП сталось вже на перехресті, тобто ОСОБА_1 не дотрималась правил дорожнього руху, не надала дорогу транспортному засобу під керуванням подія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, почала рух з другорядної дороги та скоїла зіткнення. Крім того, в даному випадку ОСОБА_1 не було дотримано правила "Перешкода справа", яке означає, що водій повинен надати дорогу транспортному засобу, який знаходиться праворуч від нього, якщо їхні траєкторії руху перетинаються, а черговість проїзду не визначена іншими пунктами ПДР чи знаками пріоритету, а в даному випадку ще й була визначена черговість проїзду даного перехрестя знаками дорожнього руху.

Щодо доводів сторони захисту про те, що схема місця ДТП складена з порушенням, тобто не відповідає обставинам ДТП, суд до уваги не бере, оскільки наведені неточності на схемі ДТП є незначними та у сукупності з іншими доказами (фото-, відеозображеннями з місця ДТП з розташованими на ньому транспортними засобами, фото ушкоджень останніх тощо) дають змогу встановити дійсні обставини події, які відповідають інформації, наведеній у протоколі.

Відхиляючи як доказ наданий стороною захисту висновок автотехніка та транспортного трасолога по факту ДТП за участю автомобілів BMW-428i НОМЕР_2 та Honda-Accord КА8943МІ №3-07/25, суд виходить з таких міркувань.

Так, після вчинення дорожньо - транспортної пригоди учасники ДТП надавали свої письмові пояснення. Експерт на місце ДТП не викликався.

Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи.

У даній справі судом експерт не призначався, експертиза проводилась за зверненням сторони захисту.

Так, відповідно до Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р., № 53/5 [у редакції наказу МЮУ від 26.12.2012 р. №1950/5] (зі змінами) головними завданнями автотехнічної експертизи є:

-установлення несправностей транспортного засобу (далі - ТЗ), які загрожували безпеці руху, причин їх утворення та часу виникнення (до дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) чи внаслідок неї або після неї), можливості виявлення несправності звичайно застосованими методами контролю за технічним станом ТЗ; визначення механізму впливу несправності на виникнення та розвиток пригоди;

-установлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху (при наявності слідів гальмування та за пошкодженнями), гальмового та зупинного шляхів, траєкторії руху, віддалі, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди. Швидкість руху транспортних засобів, виходячи з їх пошкоджень, може визначатися за допомогою програмних комплексів з дослідження механізму ДТП, що рекомендовані для впровадження в експертну практику;

-установлення відповідності дій водія ТЗ в даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП;

-перед автотехнічною експертизою можуть бути поставлені й інші завдання, вирішення яких пов`язане з дослідженням технічного стану ТЗ, дорожньої обстановки і дій учасників дорожньої події.

Вочевидь, у даному випадку необхідним було установлення відповідності дій водія ТЗ в даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП.

При цьому, відповідно до орієнтовного переліку вирішуваних питань, які мають бути поставлені експерту при такому виді експертизи, є:

-Як повинен був діяти водій у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху?

-Чи мав водій технічну можливість запобігти наїзду з моменту виникнення небезпеки для руху або з моменту виявлення перешкоди для руху?

-Чи відповідали дії водія технічним вимогам Правил дорожнього руху?

-Чи були з технічної точки зору дії водія ТЗ у причинному зв`язку з виникненням ДТП?

-З якою швидкістю рухався ТЗ? Якщо ця швидкість перевищувала встановлені обмеження (зазначається, які саме), то чи мав водій технічну можливість уникнути контакту з перешкодою (зазначається, якою саме), якщо ця швидкість не перевищувала припустиму?

-Чи мав водій технічну можливість шляхом екстреного гальмування зупинити ТЗ з моменту виникнення небезпеки для руху (указується момент виникнення небезпеки), не доїжджаючи до перешкоди (пішохода)?

Водночас, наведені вище питання експерту не ставились. Отже експертом не досліджувалось основне питання: чи були з технічної точки зору дії водія ТЗ у причинному зв`язку з виникненням ДТП та чи мав водій технічну можливість запобігти наїзду з моменту виникнення небезпеки для руху або з моменту виявлення перешкоди для руху?

Натомість, основна стратегія захисту спрямована на доведення вини іншого водія - ОСОБА_2 в порушенні Правил дорожнього руху.

Заразом, щодо вини іншого водія у зіткненні автомобілів, то суд звертає увагу, що згідно із положеннями ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також встановлювати наявність вини у діях третьої особи, адміністративний матеріал щодо якої не перебуває на розгляді суду.

При цьому суд виходить з того, що дорожній рух становить діяльність з підвищеним ризиком, під час якої можуть виникати непередбачувані ситуації як в силу певних зовнішніх факторів (наприклад ожеледиця, інші складні погодні умови або повалене дерево), так і виду людських помилок, необережності, необачності, а також порушення ПДР. Тому на всіх учасників дорожнього руху покладається обов`язок дотримуватися не лише чітко визначених правил, як наприклад обмеження швидкості, але й загальних засад безпеки руху, що визначаються дорожньої обстановкою, що склалася.

Водій юридично зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для всіх інших учасників руху об`їзду перешкоди. Закон не передбачає модифікації цих обов`язків або звільнення від них залежно від причин виникнення перешкоди, тому ці причини можуть включати також і порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд з`ясував обставини, передбачені ст. 280 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена повністю зібраними по справі доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які оцінено судом у відповідності до норм ст. 252 КУпАП за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, суд приходить до висновку про те, що необхідним й достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень буде адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 284, 291, 124 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, сплачується за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві, код бюджетної класифікації доходів - 21081300, Одержувач: УК у Деснянському районі/Деснянський район, Банк одержувача - Казначейство України (ЕАП); код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок отримувача UA0026001.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а саме 1700 (тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.Л. Банах