Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/911/25
Провадження № 3/499/462/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 серпня 2025 року селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І. В., отримавши матеріали, які надійшли ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ

До Іванівського районного суду Одеської області надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, які відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд судді Погорєлову Ігорю Вікторовичу.

Ознайомившись із протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами доданими до нього, вважаю за необхідне повернути їх на доопрацювання з наступних підстав.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи про час і місце її розгляду тощо.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Однак, до матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом (безперервний відеозапис, покази свідків та ін).

До того ж, до матеріалів справи на підтвердження вини ОСОБА_1 , окрім протоколу про адміністративне правопорушення долучено лише його покази, разом з тим, ОСОБА_1 є неповнолітнім, письмові пояснення відібрані у останнього у присутності ОСОБА_2 . Однак, у суду відсутні будь-які відомості, ким являється ОСОБА_2 для неповнолітнього ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності. Жодних документів, що б підтверджували родинні відносини між вищезазначеними особами, суду не надано.

Статтею 270 КУпАП встановлено, що інтереси неповнолітньої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Положеннями ст.268 КУпАП визначені загальні правила участі захисника у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають обов`язкову участь захисника у справі про адміністративне правопорушення, відповідно, не передбачають порядку залучення захисника, у зв`язку з чим з метою додержання принципу законності судового провадження, суд приходить висновку про необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та вважає за необхідне керуватись при розгляді даної справи положеннями Кримінального процесуального кодексу України щодо порядку здійснення судового провадження відносно неповнолітніх.

Так, згідно частини другої статті 484 КПК України орган, який здійснює провадження щодо неповнолітнього зобов`язаний здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою.

Крім того, ч.1 ст. 226 КПК України містить положення про особливості допиту малолітньої або неповнолітньої особи, а саме відповідно до зазначеної норми допит малолітньої або неповнолітньої особи проводиться у присутності законного представника, педагога або психолога, а за необхідності лікаря.

Судом неможливо встановити, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , відібрання у нього пояснень відбувалось у присутності законного представника, участь якого у цьому провадженні є обов`язковою з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою, як це встановлено приписами п.1 ч.2 ст.52 КПК України та положеннями Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В матеріалах справи відсутні дані про присутність захисника та законного представника під час здійснення процесуальних дій та складання процесуальних документів за участю неповнолітнього.

Отже, з огляду на те, що складення та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення виконано не належним чином, а зазначені вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, вважаю за необхідне направити дану справу до ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області для доопрацювання .

Керуючись ст.278, 283КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ

Повернути до ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області для належного оформлення матеріали справи відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

Суд наголошує, що постанови про направлення справ на доопрацювання повинні бути виконані працівниками поліції в межах строку притягнення до відповідальності, з урахуванням зазначених у постанові недоліків.

У разі неможливості виконання постанови, відповідальна особа надає суду письмові пояснення причин невиконання. Невиконання постанови без достатніх та обґрунтованих причин, без здійснення достатніх заходів спрямованих на реальне виконання постанови суду, є неналежним виконанням судового рішення, за що особа, на яку покладено обов`язок виконання, може бути притягнута до відповідальності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Ігор ПОГОРЄЛОВ