Справа № 344/341/23
Провадження № 33/4808/606/25
Категорія ст.126 ч.5 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Іванів-Магльованої І.Р., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, повторно протягом року керував транспортним засобом за наступних обставин.

01 січня 2023 року о 00год. 52хв. по вул. Миру, 10 в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 , повторно протягом року, здійснював рух на транспортному засобі CITRОEN CACTUS номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керувати транспортними засобами. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а, ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На вказану постанову суду адвокат Іванів-Магльована І.Р., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за межами строку, передбаченого законом на оскарження постанови суду, надіслала через систему «Електронний суд» 07.08.2025 року апеляційну скаргу, яку зареєстровано Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 08 серпня 2025 року.

В апеляційній скарзі просить поновити строк для подання апеляційної скарги на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 та скасувати вищевказану постанову суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду вказує на те, що ОСОБА_1 під час користування особистими грошовими коштами на карткових рахунках стало відомо про те, що його рахунки арештовані на підставі рішення виконавчої служби. За результатами перевірки реєстру судових рішень він дізнався про існування вищевказаної постанови та 07.12.2023 року уклав договір з адвокатом для ознайомлення з матеріалами справи та здійснення представництва. Однак, у зв`язку з тим що вартість послуг адвоката виявилася занадто дорогою, то він встановлений законом строк на оскарження судового рішення. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 неодноразово звертався з апеляційними скаргами на ухвалене судом рішення, які не були розглянуті судом. Вважає, що відсутність даних про належне вручення копії постанови суду першої інстанції та рішень апеляційних судів свідчить про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 займається волонтерською та підприємницькою діяльністю, є директором та засновником ТОВ «Хайп суші» у зв`язку з чим внаслідок надмірного особистого та професійного навантаження, яке пов`язане з волонтерською діяльністю та управлінням підприємством, перебування у відрядженнях, відсутність належного повідомлення про судове засідання та повідомлення про ухвалене судом рішення, позбавило останнього можливості реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження судового рішення слід відмовити та апеляційну скаргу повернути адвокату з наступних підстав.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Так, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення може бути подано тільки тим учасником судового розгляду, який мав право на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд звертає увагу нате, що право адвоката на оскарження судового рішення має похідний характер та здійснюється в інтересах особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, захисник є окремим процесуальним учасником судового розгляду, який самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, здійснює свої повноваження.

За таких обставин, питання про поновлення строку на оскарження судового рішення захисником безпосередньо пов`язано з наявністю в нього такого права протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Так, поновлення строку на апеляційне оскарження за своїм юридичним змістом полягає у відновлені права учасника судового розгляду на оскарження судового рішення, яке він втратив внаслідок поважних причин.

Разом з тим, не може бути відновлено право особі, яка взагалі не мала такого права, оскільки це суперечить принципу правової визначеності, відповідно до якого кожен з учасників судового розгляду діє в межах повноважень, які йому надані законом.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не може бути подано адвокатом, який не приймав участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення в якості захисника, отримав повноваження на надання правової допомоги вже після того, як рішення набуло законної сили і не мав права на апеляційне оскарження постанови суду протягом встановленого законом строку.

Строк на апеляційне оскарження судового рішення повинен рахуватись з моменту ухвалення рішення суду, а не з часу надходження повідомлення про відкриття виконавчого провадження.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Так, з долучених до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що адвокат надає правову допомогу ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 07.08.2025 року, який було укладено видано вже після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Таким чином, необхідно прийти до висновку, що адвокат Іванів-Магльованої І.Р. отримала повноваження на надання правової допомоги ОСОБА_1 вже після закінчення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набрало законної сили.

Адвокат Іванів-Магльованої І.Р. не брала участі у розгляді справи в суді першої інстанції та не мала права на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Зі змісту доводів ОСОБА_2 вбачається, що в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження він посилається на обставини, які стосуються безпосередньо ОСОБА_1 та стверджує, що останній пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, внаслідок надмірного особистого та професійного навантаження, яке пов`язане з волонтерською діяльністю та управлінням підприємством, неналежним повідомленням про розгляд провадження та ухвалені судами рішення.

Однак, вищевказані доводи не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки стосуються ОСОБА_1 та спростовуються даними, які містяться в матеріалах справи.

Зокрема, зі змісту матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 знав про те, що стосовно нього 01.01.2023 року складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності, який було спрямовано для розгляду до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

При цьому, в матеріалах справи наявні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 повідомлявся судом першої інстанції про розгляд провадження.

Зі змісту матеріалів провадження вбачається, що копію судового рішення було направлено ОСОБА_1 в день ухвалення відповідно рішення, а саме 02.02.2023 року. При цьому, 17.11.2023 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справа( а.п.14) , а 05.12.2023 року уклав договір на правову допомогу з адвокатом Денега Д.М.

Так, відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 двічі звертався до суду апеляційної інстанції з відповідними апеляційними скаргами, які Постановами Івано-Франківського апеляційного суду від 13.02.2024 року та 11.06.2025 року були повернуті апелянту у зв`язку із відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційний суд неодноразово зазначав, що відповідно до принципу змагальності сторін апелянт повинен довести наявність обставин на які він посилається в обґрунтування своїх доводів.

Так, до апеляційної скарги долучені не завірені належним чином ксерокопії листів начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містять дані про виконання ОСОБА_1 волонтерських обов`язків у листопаді 2022 року та вересні 2024 року. Крім того, долучені фотографії, які підтверджують перебування ОСОБА_1 у Запорізькій та Донецькій областях.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційний суд зазначає, що несвоєчасне отримання копії постанови суду не може бути визнано поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки вказаний строк починається з наступного дня після ухвалення постанови суду.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд неодноразово зазначав, що звернення за правовою допомогою після закінчення строку на апеляційне оскарження судового рішення не може бути визнано правовою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Разом з тим, вищевказані доводи адвоката можуть бути більш ретельно перевірені тільки у разі звернення з відповідним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення учасника судового розгляду, якого вони дійсно стосуються.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що законодавцем встановлені скорочені строки щодо можливості накладення стягнення на правопорушника та виконання судового рішення.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі не спростовується правильність встановлених судом першої інстанції обставин та зазначається про суворість призначеного стягнення та неврахування даних, які характеризують особу, яка вчинила правопорушення.

Приймаючи до уваги сукупність вищевказаних обставин, враховуючи, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаргу подано адвокатом Іванів-Магльованої І.Р., яка не мала право на апеляційне оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку, що рішення суду першої інстанції набуло законної сили та звернуто до виконання і з цього часу пройшов доволі тривалий строк (2 роки 6 місяців), перевіривши доводи, якими обґрунтовується необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити адвокату у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду та повернути апеляційну скаргу апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити адвокату Іванів-Магльованої І.Р. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 .

Повернути апеляційну скаргу адвокату Іванів-Магльованої І.Р.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв