Справа № 559/3284/25
Провадження № 3/559/1762/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2025 м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Томілін Олексій Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , який не працює, з інвалідністю ІІІ групи, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.5 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 30.07.2025 о 10:06 год. в с.Білогородка, Дубенського району, Рівненської області, повторно протягом року керував мотоциклом V15 ОA, д.н.з. НОМЕР_2 , без права керування транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії. Своїми діями порушив вимоги п. 2.1.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав та пояснив, що посвідчення водія не отримував і раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. У день події їхав до медичного закладу на процедури, приблизно 2,5-3 км по селу. Також клопотав суд розстрочити сплату штрафу та звільнити його від сплати судового збору, у зв`язку з інвалідністю та отриманням пенсії в мінімальному розмірі.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Санкцією частини 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з п.2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім особистого визнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується дослідженими письмовими доказами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№406913 від 30.07.2025, а саме: витягом з системи ІПНП та довідкою ст.інспектора з ГАП батальйону №3(з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП, з яких вбачається, що за результатами перевірки бази «ІПНП» підсистеми «Адмінпрактика» 01.10.2024 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову серії БАД№872325 за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу розміром 3400,00 грн. Відомості про скасування вказаної постанови в матеріалах справи відсутні. А також відеозаписом, наданим працівниками поліції, який підтверджує встановлені факти та обставини.

Зазначені в протоколі обставини узгоджуються з даними, викладеними в матеріалах справи, з яких встановлено, що ОСОБА_1 30.07.2025 о 10:06 год. в с.Білогородка, Дубенського району, Рівненської області, повторно протягом року керував мотоциклом V15 ОA, д.н.з. НОМЕР_2 , без права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1а Правил Дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, необхідно дійти висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст.126 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Відсутність у порушника посвідчення водія не являється реабілітуючою обставиною при накладенні адміністративного стягнення в межах санкції ч. 5 ст.126 КУпАП, яка не передбачає альтернативної відповідальності за вчинення даного правопорушення.

У свою чергу, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20 виклала правовий висновок стосовно можливості позбавлення права керування транспортними засобами осіб, які не отримували посвідчення водія, в якому вказала, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей, і полягає у забороні керувати транспортними засобами. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини. Обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При ухваленні рішення у справі суддя бере до уваги, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР України, а тому, для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання його в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_1 , який має інвалідність з дитинства, пенсію у мінімальному розмірі, оскільки ця справа підпадає під кримінальний аспект ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, застосовується аналогія з ч.4 ст. 53 КК України і клопотання про розстрочку сплати штрафу рівними платежами на 12 місяців суд задовольняє, а також вважає за необхідне звільнити останнього від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 33, 38, ч. 5 ст. 126, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UA0017001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Розстрочити сплату штрафу на 12 (дванадцять) місяців, стягуючи по 3400 (три тисячі чотириста) гривень щомісячно.

Роз`яснити, що в разі несплати першої частини штрафу в п`ятнадцятиденний строк і решти частини впродовж кожного календарного місяця, сума штрафу відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП буде стягнута в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі. Квитанцію про сплату штрафу та судового збору необхідно надати суду в цей же строк.

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів із дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.М. Томілін