Справа № 466/2149/25 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П. С.
Провадження № 33/811/1135/25 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі захисника Русенка Р.І., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Русенка Р.І. на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 06 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 06.05.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року притягувалася до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, 03.03.2025 року о 10:20 год у м.Львові на вул.Липинського, 36 керував транспортним засобом «BMW 316» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродня блідність шкіри обличчя, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Подія фіксувалася на нагрудні відео реєстратори поліцейських 474522, 471379. Відтак, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Захисник Русенко Р.І. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, при цьому зазначає, що наявний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам законодавства, оскільки в ньому дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, хоча судом першої інстанції останнього було притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, тобто в протоколі не зазначено повторності вчинення ОСОБА_1 протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Також апелянтом в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, при цьому зазначає, що ОСОБА_1 не був повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, а тому вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 не прибув та про причини неявки не повідомив, захисник Русенко Р.І. не заперечив щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 ..

Розглянувши матеріали справи № 466/2149/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи судом першої інстанції.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №260927 від 03.03.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, якими зафіксовано всі необхідні обставини, зокрема обставини спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, озвучення працівниками поліції підстави зупинки транспортного засобу та виявлених ознак наркотичного сп`яніння, пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в присутності працівників поліції, на що ОСОБА_1 категорично відмовився зазначивши, що в нього немає часу на огляд (а.с.3), направленням ОСОБА_1 до медичного закладу від 03.03.2025 року, яким засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляд на стан сп`яніння в медичному закладі (а.с.2), рапортом працівника поліції від 04.03.2025 року (а.с.4), довідкою УПП у Львівській області ДПП від 05.2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 29.01.2025 року притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП (а.с.7).

Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови водія ОСОБА_1 (відсутність часу, бо поспішає) від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно санкції статті.

Отже. постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Русенка Р.І., апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Поновити захиснику Русенку Р.І. строк апеляційного оскарження

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 06 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Русенка Р.І. без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.