справа № 369/3624/25
головуючий у суді І інстанції Омельченко М.М.
провадження № 33/824/3844/2025
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мостової Г.І., за участю секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Осадька Олександра Олексійовича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2025 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 24 лютого 2025 року о 10.40 год. керував автомобілем марки «Toyota Auris», р/н НОМЕР_1 , по вул. Машинобудівників, 4, в с. Чабани Фастівського району Київської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівниками поліції не вчинено дій для встановлення у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, тому відсутні підстави вважати, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не є безперервним, а тому не є допустимим доказом. Працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 його права, порядок проведення огляду та наслідки відмови від такого огляду, а їх дії мали про вокативний характер.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Осадько О.О. у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу серії ААД № 684687 додано:

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та акт огляду від 24 лютого 2025 року із відмітками про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу;

письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких він зазначив, що його зупинили на блокпості та вважали, що він напідпитку, від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Драгер» відмовився, проїхали до лікарні, оголосили повітряну тривогу, тому не вдалося продутися на «Драгері», бажаю задати кров на аналіз, але до лікарні його не доставили.

відеозапис, з нагрудних камер поліцейських.

Із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявив бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Працівниками поліції доставлено ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, однак там ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння

Доводи апеляційної скарги щодо небезперервності відеозапису з нагрудних камер поліцейських не є достатньою та безумовною підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі, адже наявними записами зафіксовані фактичні дані, що потребують доказування у справі про адміністративне правопорушення, зокрема зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу, його зупинку працівниками поліції, пропозицію проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, апелянтом не обґрунтовано, які саме важливі для правильного вирішення справи обставини не були зафіксовані на відео та не надані суду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що пропозиція поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була неодноразовою і зрозумілою, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.

Правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 Розділу І Інструкції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак наркотичного сп`яніння, перелік яких визначений у пункті 4 розділу І Інструкції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не вчинено дій для встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Захисник Городиського А.М. в апеляційній скарзі посилається на те, що дії працівників поліції мали провокативний характер, однак жодним чином не обґрунтував, які саме дії та яким чином могли спровокувати ОСОБА_1 відмовити ся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Осадька Олександра Олексійовича залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова