Провадження № 3/947/3671/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Чаплицький В.В., за участю прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси Граматика О.С., адвоката Твердохліба В.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, головного фахівця АТ ДТЕК «Одеські електромережі», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , інспектор взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, маючи спеціальне звання - рядовий поліції, будучи суб?єктом декларування, в порушення ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 05.02.2024 подав щорічну декларацію за 2021 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно абз.15 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», суб?єкти декларування - це особи, зазначені у п.1, п.п. «а», «в» - «г» п.2, п.4 ч.1 ст.3 цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

При цьому, п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону визначено, що поліцейські є суб?єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 18.03.2022 №634 о/с з 21.03.2022 ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, присвоївши спеціальне звання рядовий поліції.

При вступі на службу до поліції, ОСОБА_1 склав Присягу на вірність Українському народові, яку власноручно підписав.

Згідно ч.1 ст.61 Закону України «Про Національну поліцію», на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

У свою чергу, ОСОБА_1 ознайомлений і попереджений про спеціальні обмеження, пов?язані зі службою в поліції, визначені Законом вимоги, заборони та обмеження, про що 30.06.2015, 27.03.2018, 05.03.2019 особисто підписав пам?ятку-застереження.

Так, ОСОБА_1 обізнаний про вимоги, заборони та обмеження, які визначено ст.3, ст.45 Закону, ст.172-6 КУпАП, ст.366-1 КК України, ст.61, ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

12 жовтня 2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов?язок подання декларацій суб?єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Пунктом 2-7 розділу III Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст.45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01.2024 року.

Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "a", "в"-"г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов?язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Пунктом 5 ч.1, ч.9 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що з метою виконання покладених повноважень, Національне агентство з питань запобігання корупції має право приймати з питань, які належать до його компетенції, обов?язкові для виконання нормативно правові акти.

Відповідно до п.п.1 п.2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 №449/21, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Отже, перебуваючи на службі в Національній поліції України, у ОСОБА_1 виник обов?язок подати щорічну декларацію за 2021 рік шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, тобто до 23 год. 59 хв. 31.01.2024.

Відповідно до Роз?яснення НАЗК №4 від 13.11.2023 із змінами та доповненнями, щодо особи, яка стала суб?єктом декларування в період з 01.01.2023 до 31.03.2023 включно, то якби декларування не було призупинено, вона перед призначенням подала б декларацію кандидата на посаду за 2022 рік, а до 31.03.2023 включно - також щорічну декларацію, теж за 2022 рік. Після відновлення обов?язку подання декларацій (12.10.2023) всі, хто у 2022-2023 роках не подав декларації, зобов?язані подати їх не пізніше 31.01.2024. Однак з огляду на положення Порядку №252/23 такий новопризначений декларант може подати лише щорічну декларацію за 2022 рік і не подавати декларацію "кандидата на посаду" за такий самий звітний період.

В ході моніторингу публічної частини даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з?ясовано, що всупереч встановленим ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» вимогам фінансового контролю, ОСОБА_1 несвоєчасно 05.02.2024 подав без поважних причин щорічну декларацію за 2021 рік.

При огляді публічної частини Реєстру також виявлено раніше подані ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з 2016 по 2021 роки.

Заповнення та успішна подача зазначених декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, свідчить про обізнаність ОСОБА_1 щодо встановлених вимог фінансового контролю, у тому числі щодо обов?язку, способу і терміну подачі декларацій.

Встановлено, що ОСОБА_1 отримав електронний цифровий підпис 03.03.2023 та 17.10.2023 через акредитований центр сертифікації ключів «ПриватБанк» термін дії якого становить один рік.

Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_1 протягом строку, відведеного для подачі декларації за 2021 рік не вживав жодних дій для своєчасного подання вказаної декларації.

Вивченням послідовності дій ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період 11.10.2023 по 06.02.2024 встановлено, що о 15 год. 02 хв. 26.11.2023 він вперше авторизувався у системі та 05.02.2024 о 19 год. 30 хв. подав щорічну декларацію за 2021 рік.

Відповідно до постанови великої палати Верховного суду від 24.01.2021 у справі №800/30/17 (990/1/1328/18) суд встановив, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання або припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов?язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, не є поважною причиною пропуску строків.

Поважними причинами можуть бути визнані лише ті обставини, які були об?єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов?язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами.

Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Згідно абз. 9 п.п. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 «шодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов?язані з корупцією», під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв?язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб - сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Представник ОСОБА_1 адвокат Твердохліб В.Ю., подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а також клопотання про закриття провадженні у справі враховуючи те, що на момент надходження справи до суду закінчились строки передбачені ст.38 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Твердохліб В.Ю. просив суд розглянути та задовольнити клопотання про закриття провадження у справі, враховуючи те, що на момент надходження справи до суду закінчились строки передбачені ст.38 КУпАП.

ОСОБА_1 підтримав клопотання свого представника.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи судом, не порушено та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали адміністративної справи приходить до наступного.

У відповідності до ч.4 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 05.02.2024 р., а саме день несвоєчасного подання декларації, а днем виявлення зазначено дату складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, а саме 17.07.2025 року.

Однак, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається, що факт про несвоєчасне подання ОСОБА_1 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік за період з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. був встановлений ще до 09.11.2024 року відділом запобігання корупції Департаменту патрульної поліції, а саме 19.02.2024 року про, що свідчить дата вихідного документу.

Ці відомості підтверджуються повідомленням про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке склав та направив до Національного агенства з питань запобігання корупції т.в.о. начальника відділу запобігання корупції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Сидоров Ігор Станіславович.

Відтак, датою виявлення НАЗК факту несвоєчасного подання щорічної декларації за 2021 рік ОСОБА_1 , тобто виявлення факту правопорушення є 19.02.2024 року, а не день складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією складений 17.07.2025 року.

Викладене свідчить про те, що строк накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 сплив до надходження справи про адміністративне правопорушення в провадження суду.

Зазначена вище позиція підтверджується судовою практикою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 149/2498/17 постанова від 28.02.2019де колегія суддів зазначає: «початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення слід пов`язувати з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід також вважати і день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.».

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

НКР при ВАСУ зазначила, що зі змісту норм статей 247, 38 КУпАП закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.)

В узагальненому науково-консультативному висновку НКР зазначила, що пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення.

НКР дійшла висновку, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями.

Прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчать про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

У відповідності до узагальненого науково-консультативного висновку НКР при ВАСУ, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Суд, враховує практику Євпропейського Суду з прав людини ( пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігати будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від сусідів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Виходячи з положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.38, ч.1 ст.172-6, 247 КУпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Київський районний суду м.Одеси, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. В. Чаплицький