ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянув матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції у Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

18.07.2025 о 00 год. 45 хв. в м. Житомирі, вул. Покровська, 54-б, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , будучи особою, яка не має права керувати транспортними засобами, а саме не отримував посвідчення водія, правопорушення вчинено повторно, протягом року.

Крім того, 18.07.2025 о 00 год. 45 хв. в м. Житомирі, вул. Покровська, 54-б, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з із застосуванням спеціального технічного приладу Drager, результат 0,91 %. Від керування т/з водій відсторонений, шляхом зупинки т/з у дозволеному ПДР місці.

Оскільки справи стосуюються однієї особи, справи підлягають об`єднанню.

В судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, та достеменно знав про складення відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, і розгляд їх судом, про що засвідчив власним підписом у протоколах. Зазначені обставини підтверджено і відеозаписом з боді камери працівників поліції, де поліцейський повідомив, що розгляд справи відбудеться в Богунському районному суді м.Житомира, зазначивши дату та час. Судом направлено судові повістки за адресою місця проживання, відправлено смс-повістки, які згідно довідок про доставку ОСОБА_1 отримав 29.07.2025.

Закон виходить з презумпції, що учасник справи повинен дізнатися про хід розгляду справи, тобто діє презумпція обізнаності. Цю ж презумпцію обізнаності слід застосувати і до випадків інформування учасника справи про дату судового розгляду альтернативними способами повідомлення. Тим більше, така презумпція застосовується під час вручення судової повістки. Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх в протоколі, то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, що ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери і адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладається на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язані з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засобі внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.О. проти Іспанії від 07.07.1989).

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022.

Незважаючи на викладене, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не звертався.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними првами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання неповажними і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського та відеореєстратора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст.126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП, доведена безпосередньо дослідженими доказами.

За ст. 126 ч.5 КУпАП: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 394899 від 18.07.2025; постановою серії ЕНА №4622580 від 01.05.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.126 ч.2 КУпАП; відеозаписом з боді камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зупинено за порушення комендантської години, під час перевірки документів встановлено, що останній керує т/з не маючи права керування, про що не заперечував, як і не заперечував факт керування транспортним засобом.

За ст. 130 ч.1 КУпАП: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 394895 від 18.07.2025; відеозаписом з відеореєстратора зафіксовано факт руху т/з ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 під час дії комендантської години, в подальшому його зупинку; результати тесту на стан алкогольного сп`яніння - 0.91 %; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатом якого ОСОБА_1 погодився посвідчивши власноручним підписом; направленням на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння - до медичного закладу не доставлявся; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зупинено за порушення комендантської години. Під час складання документів у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій погодився, пройти огляд на місці зупинки. ОСОБА_1 пройшов огляд, результат 0,91%, з яким ОСОБА_1 погодився посвідчивши власноручним підписом в акті огляду, зазначивши, що їхати до медичного закладу не має сенсу; власноручним пояснення ОСОБА_1 , викладеними в протоколі по суті правопорушення - вчора випив багато.

Згідно довідки відділу адміністративної практики УПП в Житомирській області ДПП від 21.07.2025, інформація щодо отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами відовідної категорії ОСОБА_1 відсутня, тобто посвідчення водія не отримував.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчиненого повторно протягом року, за ст. 130 ч.1 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керувати транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Об`єднати в одне провадження справи №295/10194/25, 295/10195/25.

Справі присвоїти № 295/10194/25.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 126 ч.5, ст. 130 ч.1 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення:

- за ст. 130 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

- за ст. 126 ч.5 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 36 КУпАП визначити остаточне стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач ГУК у Жит. обл/Житомирська обл/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37976485, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0006001, Код класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в сумі 605,60 грн. Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Костенко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.