Провадження №: 3/752/5466/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Токман Ю.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті, про притягнення до адміністративної відповідальності ст. 188-57 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Експрес ТехБуд», РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 10.06.2025 о 11:25 у м. Києві на Столичному шосе, 90, ОСОБА_1 не виконав законні вимоги посадових осіб Укртрансбезпеки, що полягає у відмові водія транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових параметрів, від супроводження до найближчого місця зважування, відповідальність за що передбачена ст. 188-57 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 10 червня 2025 року керував транспортним засобом та був зупинений працівниками Державної служби України з безпеки на транспорті. Вказав, що погодився проїхати для проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, проте безпосередньо під час руху до місця контролю автомобіль зламався. Полагодивши автомобіль, він відновив рух, пройшов зважування, у результаті чого порушення вагових параметрів встановлено не було.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено систему органів державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту.

Дана норма встановлює систему органів державного контролю та регулювання та шляхи реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту, зокрема габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту.

Пунктом 2.4.-1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу) повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського.

Згідно з п.1.10. Правил дорожнього руху України габаритно-ваговий контроль проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Ці пункти позначаються знаком 5.96.1 «Зона габаритно-вагового контролю», який позначає початок обладнаних вздовж автомобільних доріг загального користування майданчиків, призначених для проходження габаритно-вагового контролю вантажних автомобілів на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Стаття 188-57 КупАП передбачає відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, щодо перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, усунення порушень законодавства з безпеки на автомобільному транспорті або створення перешкод для виконання покладених на них обов`язків, завдань.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення ПП № 0002384 від 10.06.2025 року; акт про блокування/розблокування автомобільного транспортного засобу від 10.06.2025; рішення про супроводження автомобільного транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю від 10.06.2025; копію товарно-транспортної накладної № 031706 від 10.06.2025; фото з місця події, а також відеозапис з нагрудних камер працівників Державної служби України з безпеки на транспорті.

Дослідивши вказані докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-57 КУпАП.

Відеозаписом з нагрудних камер працівників Державної служби України з безпеки на транспорті підтверджуються пояснення ОСОБА_1 про те, що він погодився виконати вимогу щодо проходження габаритно-вагового контролю транспортного засобу, при цьому під час руху до пункту контролю зупинився, пояснюючи це тим, що автомобіль перегрівся й не може продовжити рух. Після цього, через деякий час ОСОБА_1 продовжив рух до пункту контролю та пройшов відповідний контроль.

Достатніх доказів, які би спростовували пояснення ОСОБА_1 про поломку транспортного засобу, та вказували на те, що він умисно ухилявся від проходження габаритно-вагового контролю, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, а також приписи ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає недоведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом, а тому провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 188-57, ст. 247, ст. 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 188-57 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман