Справа № 697/2074/25
Провадження № 3/697/951/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Сивухін Г.С., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №298979 від 05.08.2025, ОСОБА_1 05.08.2025 близько 15:30 год., перебуваючи в АДРЕСА_2 , умисно давав ляпаси, а також душив свою матір ОСОБА_2 , що проживає разом з ним, чим завдав шкоди фізичному здоров`ю та вчинив домашнє насильство. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він не вчиняв домашнього насильства, з матір`ю був конфлікт, але фізичну силу до неї він не застосовував.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що 05.08.2025 між ОСОБА_1 та його матір`ю відбулася сварка, але він її не бив та не душив. Вона особисто викликала поліцію, пояснення, що містяться у справі не відповідають дійсності, адже вона підписала їх не читаючи, оскільки їй не було зрозуміло, що написано в поясненнях.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, взявши до уваги пояснення свідка та ОСОБА_4 , приходить до наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про вчинення ОСОБА_1 фізичного насилля відносно своєї матері ОСОБА_5 .

До протоколу додано лише пояснення ОСОБА_3 , в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 душив свою матір, натомість у судовому засіданні свідок заперечувала щодо зазначеного у письмовому поясненні та пояснила, що вона разом з ОСОБА_1 та його матір`ю ОСОБА_5 відпочивали на березі р. Дніпро та вживали алкоголь. Після чого вони пішли додому і вона побачила, як впала ОСОБА_5 і вона подумала, що її штовхнув ОСОБА_1 , і тому зателефонувала в поліцію. Коли приїхала поліція то вона вияснила, що ОСОБА_5 сама впала через стан сп`яніння. Пояснення написані поліцейським не змогла прочитати та підписала не розуміючи, що підписує. Також зазначила, що поліцейські не опитували ОСОБА_5 з даного приводу.

Матеріали справи пояснення потерпілої ОСОБА_5 не містять.

У протоколі вказано про наявність відео з БК №21100150, разом з тим до матеріалів справи даного відео не долучено.

Отже, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б об`єктивно свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а суд не має право самостійно змінювати формулювання правопорушення зазначеного в протоколі, збирати докази по справі, які по суті, підтверджують виклад обвинувачення у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. п.1 ч. 1 ст.247 провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, суд закриває адміністративну справу відносно ОСОБА_1 ч.1 ст. 173-2 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 173-2, 245, 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. С. Сивухін