П О С Т А Н О В А

іменем України

14 серпня 2025 року м. Снігурівка

справа № 485/1028/25

провадження №3/485/419/25

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Бодрова О.П., за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю 2 групи, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП,

установила:

19 травня 2025 року близько 18:07 у м.Снігурівка Миколаївської області по вул.Миколаївська, 14, ОСОБА_1 керував автомобілем Субару днз НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі відмовився в установленому законом порядку, повторно протягом року, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Окрім того, 19 травня 2025 року близько 18:17 у м.Снігурівка Миколаївської області по вул.Миколаївська, 14, ОСОБА_1 керував автомобілем Субару днз НОМЕР_2 , позбавлений права керування транспортними засобами. Керував повторно протягом року, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

За кваліфікації дій правопорушника за двома статтями КУпАП до суду надійшли окремі протоколи та заведено два адміністративні провадження за №485/1027/25 та №485/1028/25.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки вищевказані протоколи складені щодо однієї і тієї ж особи, одночасно розглядаються судом, відтак вважаю за доцільне адміністративні справи щодо ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження та присвоїти єдиний номер.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому не визнав, суду пояснив, що дійсно керував транспортним засобом Субару, однак йому стало погано.

Поліцейський Лук`яненко Б.М. у судовому засіданні пояснив, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Драгер, а також у найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 висловив відмову.

Винуватість ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №335621 та ЕПР1 №335639 від 19.05.2025;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.05.2025, у якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду;

- копією постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП;

- даними відео-файлів (зафіксовано факт керування транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . На питання поліцейського «Пропонуємо пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, ви погоджуєтесь?», ОСОБА_1 відповів «Ні». На питання поліцейського «Проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі погоджуєтесь?», ОСОБА_1 відповів «Ні». Права особи роз`яснено, від підписів відмовився).

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, що передбачені ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першої цієї статті, зокрема: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КпАП України настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є повторність, тобто вчинення правопорушення повторно протягом року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Згідно частин 1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,5,6,7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, огляд водія проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладі охорони здоров`я. І лише у разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі його незгоди з результатами такого огляду та відмови після цього від проведення огляду в закладі охорони здоров`я є підстави для складання поліцейським щодо цієї особи протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, як вище зазначалось, відповідно до п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Також працівниками поліції оформлюють направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції зобов`язаний запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

Так, суд констатує, що належними доказами підтверджена відмова особи пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому медичному закладі.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП полягає у повторному протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною другою, третьою та четвертою цієї статті.

Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до вимог п.2.1а ПДР України встановлено заборону, зокрема керувати транспортним засобом, без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 зазначено, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. Оскільки автомобіль SUBARU TRIBECA днз НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 , тому суд не вбачає за можливе застосовувати додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Суд встановив, що згідно довідки старшого дільничного офіцера поліції СВГ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, за даними бази ІКС ІПНП інформація щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутня.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої ч.5 ст.126 КУпАП, яка встановлена за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому приходжу до висновку про необхідність застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору як особа з інвалідністю 2 групи, підтвердженням чого є посвідчення серії НОМЕР_3 від 14.04.2025.

На підставі викладеного, керуючись ст.36, ч.5 ст. 126, ч.1 ст.130, ст.280, 283-284, ч.2 ст.317-1 КУпАП,

постановила:

Об`єднати в одне провадження справи №485/1027/25 та №485/1028/25 щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП, присвоївши єдиний номер №485/1028/25 (провадження №3/485/419/25).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч.2 ст.130 КУпАП - у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 к.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки;

- за ч.5 ст.126 КУпАП - у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 к.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст.36 КУпАП вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, до якого застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 к.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач: Миколаїв.ГУК /Микол.обл./ 21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0014001; Код класифікації доходів бюджету 21081300).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя О.П. Бодрова