Рівненський апеляційний суд
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року м. Рівне

Справа № 571/368/25

Провадження № 33/4815/641/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Власик В.Я. на постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 03 березня 2025 року відносно ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 03 березня 2025 рокупровадження відносно ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2024 року о 16 годині 30 хвилин по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 вчинив дрібне хуліганство, а саме: тримаючи в руках аерозольний газовий балончик з перцевим газом підбіг до ОСОБА_1 та розпилив його з близької відстані в обличчя останньому, від чого ОСОБА_1 отримав фізичний біль.

Кримінальне провадження № 0000150 від 11.10.2024 за цим же фактом закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.125 КК України.

24 грудня 2024 року відносно ОСОБА_2 складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення. Дії останнього кваліфіковані за ст.173 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_1 адвокат Власик В.Я. просить скасувати постанову місцевого суду та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.173 КУпАП.

Вважає постанову суду незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що місцевий суд повинен був дослідити всі наявні докази, розглянути протокол про адміністративне правопорушення, встановити вину чи невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і лише тоді вирішити питання про закриття справи на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУПАП. Вказує, що потерпілим ОСОБА_1 оскаржено до слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області постанову про закриття кримінального провадження, по якій він є заявником та потерпілим, оскільки він стверджує про наявність в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а не адмінправопорушення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_2 від 03 березня 2025 року винесена без участі потерпілого ОСОБА_1 (а.с.22).

Копію постанови потерпілий ОСОБА_1 отримав 24 червня 2025 року (а.с.32).

Апеляційна скарга подана до поштового відділення 03 липня 2025 року (а.с.33).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

30 липня 2025 року адвокат Власик В.Я. надіслала до апеляційного суду заяву, в якій просила долучити до матеріалів справи копію ухвали Рокитнівського районного суду від 10 липня 2025 року та копію постанови прокурора про скасування рішення слідчого про закриття кримінального провадження від 16 січня 2025 року. Також просила провести судове засідання за її відсутності.

07 серпня 2025 року ОСОБА_2 на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Власик В.Я. подав заперечення, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 03.03.2025 щодо нього без змін.

Вважає, що положення КУпАП не встановлюють для суду категоричного та імперативного обов`язку з`ясовувати питання винуватості або невинуватості особи у разі, якщо наявні підстави для закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки, на його думку, норма даної статті передбачає чіткий і безумовний обов`язок суду невідкладно закрити провадження у справі, якщо на момент її розгляду сплинули строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст.38 КУпАП.

Зазначає, що у разі закриття адміністративного провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, або в разі неприйняття рішення про винуватість особи, ОСОБА_1 не позбавлений можливості доводити у порядку цивільного судочинства факт завдання йому шкоди чи порушення його прав, якщо такі дійсно мали місце.

Наголошує, що доводи апеляційної скарги про необхідність визнання його винним є необґрунтованими, оскільки він не вчиняв жодного правопорушення, його дії не були проявом дрібного хуліганства, а носили виключно оборонний характер і були викликані необхідністю захисту від агресивної та провокаційної поведінки ОСОБА_1 , тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Зауважує, що постанова дізнавача від 27.11.2024 року була скасована постановою прокурора від 16 січня 2025 року, у зв`язку з чим досудове розслідування кримінального провадження відновлено.

Також просить провести розгляд справи за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_1 судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 280 КУпАП прямо встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом двомісячного строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення протиправної, винної дії чи бездіяльності.

З огляду на викладене, закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином виконані не були.

Як слідує з матеріалів справи суд першої інстанції в порушення зазначених вимог закону не встановив чи було вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, та чи винуватий ОСОБА_2 у його вчиненні, не дослідив наявні у справі докази та не надав їм належної правової оцінки, а формально встановивши, що на час розгляду справи закінчились передбачені ст.38 КУпАП строки притягнення до адміністративної відповідальності, закрив провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до ст.294 КУпАП має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, підтверджена сукупністю зібраних та досліджених доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, заявою потерпілого, протоколами допитів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також поясненнями свідка ОСОБА_3 , які вказали про застосовування ОСОБА_2 газового перцевого балончику та розпилення в обличчя ОСОБА_1 ..

Також дана подія підтверджується відеозаписом, з якого вбачається застосування ОСОБА_2 аерозольного газового балончика в сторону потерпілого.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення є доведеною «поза розумним сумнівом».

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, отриманих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається та під час апеляційного перегляду не встановлено.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, суд першої інстанції не вирішив питання винності ОСОБА_2 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, закривши провадження по справі, оскільки згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та її вини в цьому, часу вчинення, тощо. Таким чином, встановлення такої обставини, чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. При цьому, у відповідності до положень ст.283 КУпАП, усі обставини, встановлені при розгляді справи, мають бути зазначені в постанові суду.

Крім цього, зі змісту норм ст.ст.38, 247 КУпАП слідує, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення). При цьому, в аспекті аналізу положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП суд повинен встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також наявність вини особи у його вчиненні не дивлячись на сплив строку, встановленого ст.38 КУпАП, яка виключає можливість накладення стягнення, а ніяк не звільнення від відповідальності. З огляду на це, поєднання закриття справи на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є взаємовиключним рішенням.

Разом з тим, адміністративне правопорушення вчинено 10 жовтня 2024 року, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 надійшла до апеляційного суду 11 липня 2025 року.

Відповідно до положень ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно із п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що на час розгляду апеляційної скарги, а саме 08 серпня 2025 року, пройшли передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

З огляду на викладене провадження у справі підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи та прийняття постанови про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, а апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Власик В.Я. підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити представнику потерпілого ОСОБА_1 адвокату Власик В.Я. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представнику потерпілого ОСОБА_1 адвоката Власик В.Я. задовольнити частково.

Постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 03 березня 2025 року скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І.Полюхович