Справа № 298/856/25
Номер провадження 3/298/577/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року с-ще Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Польщі, уродженця м. Мальборк Республіки Польща, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого підсобником в компанії «PUH Chemirol Sp o.o», за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №327944 від 26 травня 2025 року, складеного інспектором прикордонної служби 1-ї категорії відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), 26 травня 2025 року о 13 год. 00 хв. на околиці населеного пункту «Ставне» (територія Ставненської сільської громади Ужгородського району Закарпатської області), в межах контрольованого прикордонного району на відстані близько 5200 метрів до державного кордону України, на напрямку 103 прикордонного знаку Республіки Польща був затриманий гр.Республіки Польща ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в складі групи осіб спільно з гр.Республіки Польща ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), які незаконно перетнули державний кордон в пішому порядку з Республіки Польща в Україну поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон на околиці населеного пункту Волосате Республіки Польща на напрямку 103 прикордонного знаку близько 20 год. 10 хв. 25.05.2025. Своїми діями порушив вимоги ст.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у судове засідання не з`явився.

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №327944, складеному стосовно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) міститься підпис останнього про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді. Крім цього, у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), в якій він зазначає, що повідомлений про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.204-1 КУпАП відбудеться в приміщенні Великоберезнянського районного суду Закарпатської області за адресою: с-ще Великий Березний, вул. Шевченка, 22. Справу просить розглянути без його участі у зв`язку із неможливістю прибути до суду.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи.

Від ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 204-1 КУпАП України, не є обов`язковою.

Як слідує з матеріалів справи (Акт приймання-передавання особи) ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), в порядку реадмісії був повернутий до Республіки Польща.

Про дату, час і місце розгляду справи також був повідомлений захисник - адвокат Субота М.І., який в судове засідання не з"явився, однак надіслав 18.08.2025 суду письмові заперечення.

У запереченнях захисник Субота М.І. просить закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вказуючи, що останній заблукав та ненавмисно перетнув державний кордон, здійснював туристичну подорож, відтак в його діях відсутня суб"єктивна сторона правопорушення, він ненавмисно перетнув кордон, не розумів того, що відбувся перетин кордону та не бажав вчиняти такі дії.

Суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення, а також досліджених в судовому засіданні документів, вбачається, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) є громадянином Республіки Польща.

Відповідно до ст.16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні такого і чи підлягає він адміністративній відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, протоколами про вилученні речей і документів, а також іншими вказаними у ній засобами і документами.

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) інкриміновано перетинання державного кордону України в складі групи осіб і дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) кваліфіковані за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Положеннями ч.2 ст.204-1 КУпАП встановлено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу у особи, що перетинає такий кордон, спрямований на те, щоб його перетнути.

Таким чином, здійснюючи дії щодо перетинання державного кордону України, особа повинна усвідомлювати, що вона незаконно перетинає державний кордон України, та бажати здійснити вказані дії.

Водночас фабула правопорушення в протоколі є не конкретною, зазначаючи в протоколі обставини виявлення та затримання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який здійснив незаконний перетин державного кордону в пішому порядку поза встановленими пунктами пропуску, в протоколі жодним чином не розкрито суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) проступку.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підтвердження провини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), уповноваженою особою до протоколу про адміністративне правопорушення додано: протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від 26.05.2025; копію паспорта громадянина Республіки Польща, виданого на ім`я ОСОБА_2 ;протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 26.05.2025 року; протокол про адміністративне затримання ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 )від 26.05.2025; копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №327943 від 26.05.2025, складеного стосовно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ); письмові пояснення заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) з морально психологічного забезпечення ОСОБА_6 від 26.05.2025; витяг з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) в період із 20.00 25.05.2025 по 20.00 26.05.2025; схему затримання; доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особі, до якої застосовано адміністративне затримання від 26 травня 2025 року №001-070001321; копію Акту приймання-передавання особи; довідку про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів від 26.05.2025.

Системний аналіз протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),та доданих до нього документів вказує на відсутність дій вчинених ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), які б відповідали суб`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та неконкретності пред`явленого йому обвинувачення.

З довідки про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів від 26.05.2025, складеної старшим офіцером (оперуповноваженим) ПОРВ (з м.д. АДРЕСА_2 ) ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_7 , в ході проведення співбесіди було встановлено, що громадяни Польщі в квітні 2025 року спланували туристичний похід, який мав проходити на території «Бещадського національного парку» (Республіка Польща), де планували відпочити декілька днів. Дочекавшись відпуски, зібрали речі і прибули в село Волосате, де орендували будинок. В подальшому 26 травня 2025 року зранку вирушили туристичними маршрутами в похід, під час якого дісталися державного кордону, на який не звернули увагу і незаконно перетнули, ще через деякий час походу були виявлені та затримані.

Обставини щодо ненавмисного перетину кордону ОСОБА_1 також наводяться його захисником - адвокатом Субота М.І.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки в останнього був відсутній умисел на незаконне перетинання державного кордону України. Вказаний факт підтверджується, в тому числі доданими до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами.

Доказів, які б беззаперечно вказували на винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )у вчиненні інкримінованого йому правопорушення матеріали справи не містять.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності в частині названого обвинувачення, суддя приходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст.204-1, п. 1 ч. 1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )за ч.2 ст.204-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.