Справа № 214/8428/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 серпня 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла із Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2024 року, о 00 год. 08 хв., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Kia Carens», н/з НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Генерала Радієвського, 34, в м. Кривому Розі, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, при цьому на вимогу працівника поліції відмовився пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України та тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. БК 475862, 475863.

У судових засіданнях захисник ОСОБА_1 адвокат Стрижак С.В. заперечував проти обставин, викладених у протоколі, підтримав своє клопотання про закриття провадження у справі, в якому були детально викладені заперечення, наголошував про безпідставність зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та про те, що відеозапис, долучений до матеріалів справи є неналежним доказом.

Так, від Стрижака С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, з якого убачається, що відеозапис наданий працівниками поліції не містить фрагменту на якому видно, що за кермом перебуває саме ОСОБА_1 , не видно номер транспортного засобу, який переслідує та зупиняє патрульна поліція та не зафіксоване порушення ПДР. Транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено безпідставно, що свідчить про відсутність підстав для виконання вимог поліції. Інспектором поліції було порушено вимогу безперервності відеофіксації події адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якими доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , у зв`язку з відмовою від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, порушив п. 2.5 ПДР України та тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 3, 4 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованого Міністерством юстиції України 11.11.2015 року №1413/27858, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 6 р. 1 зазначеної «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованого Міністерством юстиції України 11.11.2015 року №1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 р. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованого Міністерством юстиції України 11.11.2015 року №1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, судом з переглянутого у судовому засіданні носія відеоінформації було встановлено, що у період дії комендантської години поліцейськими було зупинено транспортний засіб «Kia Carens», н/з НОМЕР_2 , працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що підставами для зупинки його транспортного засобу є порушення комендантської години, те, що у автомобіля не працюють габаритні вогні та номерний знак не підсвічується. При цьому, ОСОБА_1 повідомив, що був на парковці «АТБ-маркет», чекав чоловіка та заснув, де його розбудили колеги працівників поліції та він поїхав додому. В подальшому, працівниками поліціями було виявлено у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які окрім запаху алкоголю з порожнини рота, підтвердились судом та за результатами виявлення яких поліцейськими було декілька разів запропоновано водію пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, на що останній давав чіткі відповіді щодо відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніння та поліцейськими було роз`яснено наслідки цієї відмови, що підкреслює правомірність того, що ОСОБА_1 інкримінуєтьсяпорушення саме п. 2.5 ПДР України.

З наданого відеозапису також убачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, більш того підтвердив, що в нього є ознаки алкогольного сп`яніння, коли працівники поліції пояснювали необхідність та причини відсторонювання його від керування транспортним засобом.

При цьому, суд не приймає до уваги заперечення адвоката, що відеозапис наданий працівниками поліції не містить фрагменту, на якому видно, що за кермом перебуває саме ОСОБА_1 , не видно номеру транспортного засобу, який переслідує та зупиняє патрульна поліція та не зафіксоване порушення ПДР, оскільки такі спростовуються долученим до протоколу серії ЕПР1 №127546 від 12.09.2024 року та переглянутим судом відеозаписом.

Так, під час судового розгляду достовірно встановлено, що працівником поліції виконано всі вимоги чинного законодавства і вжито всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, однак, водій ОСОБА_1 , у свою чергу, не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР, не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів захисника стосовно неправомірності зупинки транспортного засобу, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Згідно п. 3 та п. 4 ч. 1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжено і на даний час.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» комендантська година передбачає, в тому числі, заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчення.

Так, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 було зупинено під час дії комендантської годи, а саме о 00 год. 08 хв., що також підтверджується переглянутим відеозаписом, згідно якого поліцейським було запитано у водія про причину його руху під час дії комендантської години, на що водій відповів, що він їхав додому, а також зазначено, що у керованого ОСОБА_1 автомобіля не працюють габаритні вогні та номерний знак не підсвічується.

Між тим, суд також зауважує, що внаслідок ведення на території України бойових дій та введення в Україні воєнного стану, працівникам патрульної поліції надано право зупинки будь-яких транспортних засобів (на блокпостах чи під час патрулювання), що хоча і може призвести до звуження певних прав особи, проте, на переконання суду, таке звуження прав є виправданим під час дії режиму воєнного стану, наприклад з метою візуального огляду на предмет наявності заборонених предметів тощо.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею, позаяк підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП. Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував із ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України, позаяк з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і на такий обов`язок не впливає причина зупинки. Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу при цьому не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, суд не приймає до уваги заперечення адвоката, що інспектором поліції було порушено вимогу безперервності відеофіксації події адміністративного правопорушення, а відповідно даний відеозапис є неналежним доказом, з огляду на наступне.

Положення чинного законодавства визначають доказом, зокрема, всі ті відеозаписи, які містять у собі інформацію, що підлягає встановленню в межах справи. Неповнота відеозапису з нагрудної камери працівників поліції може свідчити про порушення ними вимог Інструкції №1026, однак не може свідчити про те, що даний відеозапис не може бути використаний як доказ в межах справи, якщо на ньому зафіксовані відомості, обставини та факти, що мають значення для цієї справи. Тим більше вказані обставини не свідчать про те, що відеозапис отриманий з порушенням встановленого законодавством порядку з неналежного джерела, неналежним суб`єктом тощо. У будь-якому випадку неповнота відеозаписів та відсутність безперервної відеофіксації, на які посилається сторона захисту, не є тим істотним порушенням, що якось вплинуло на встановлення належності обставин і подій та їх учасників, співставлення їх з обставинами даної справи.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що надані відеозаписи до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127546 є допустимими, достовірними, достатніми та належними доказами у справі, що підтверджують факт керування водієм ОСОБА_1 , у зазначений у протоколі день та час, транспортним засобом марки «Kia Carens», н/з НОМЕР_2 , по вул. Генерала Радієвського, 34, в м. Кривому Розі, з ознаками алкогольного сп`яніння, його відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніннята процес складання працівниками поліції у відношенні водія матеріалів про адміністративне правопорушення.

Суд також звертає увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши носій відеоінформації, на якому зафіксована чітка відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши зібрані у справі докази та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.5 ПДР України та його дії містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 268, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В. В. Попов.