Номер провадження: 33/813/1551/25
Головуючий у першій інстанції Мурманова І. М.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 24 червня 2025 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 851934 складеного 14.07.2024 року за обставинами того, що 14.07.2024 року о 09 год.12 хв. ОСОБА_1 здійснював керування ТЗ Lexus NX 300 реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Чорноморського козацтва, буд. 80/2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р..

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 24 червня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення .

В обґрунтування своїх вимог зазначають, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові від проходження огляду на стан сп?яніння, попри відсутність прямих, достовірних та належних доказів такої відмови, а долучений до матеріалів справи відеозапис підтверджує неодноразове висловлення готовності ОСОБА_1 пройти медичний огляд, однак судом ці обставини залишені поза увагою без надання належної правової оцінки.

Вважав, що з наявного в матеріалах справи відеозапису, вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово висловлював готовність пройти медичний огляд у встановленому законом порядку, а судом першої інстанції не надано оцінки цим обставинам.

Щодо порушення процесуальних норм зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 851934 містить недостовірні відомості, зокрема неправильну адресу місця проживання ОСОБА_2 , що не відповідає дійсності, а також не узгоджується з часом його складання, а таким фактам судом першої інстанції не надано належної оцінки цим суттєвим розбіжностям, що вказують на формальне ставлення до збирання доказів та порушення ст. 256 КУпАП.

Зазначав, що суд першої інстанції фактично переклав обов`язок доказування на ОСОБА_1 , зобов`язавши доводити свою невинуватість, що суперечить ст. 62 Конституції України та правовим позиціям ЄСПЛ.

Також вважав, що судом першої інстанції не перевірені обставини вчинення адміністративного правопорушення та даних, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, не дано належної та обґрунтованої оцінки показанням ОСОБА_1 , та поясненням, що були надані суду.

Крім цього зазначав, що факту керування ОСОБА_1 не доведено жодними належними та допустимими доказами, а дії поліцейських щодо виявлення ознак наркотичного сп?яніння, зокрема поверхневий огляд та перевірка реакції зіниць на світло не проводилися.

Зазначав, що ОСОБА_2 не вживав наркотичних речовин, що виключає наявність у нього стану сп`яніння.

Явка в судове засідання

Сторона захисту була належним чином повідомлення, про час, дату та місце судового засідання, в судове засідання сторони не з`явились, клопотань, заяв про відкладення не надходило, а тому враховуючи викладене апеляційний суд прийшов висновку про розгляд апеляційної скарги без участі сторін.

Позиція апеляційного суду

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 7-8, 15 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 851934 від 14.07.2024 року,

- копією постанови серії ЕНА № 2601941 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП;

-направленням на огляд від 14.07.2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.07.2024 року,

- відеозаписом правопорушення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, з яким апеляційний суд не погоджується та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 851934 складеного 14.07.2024 року за обставинами того, що 14.07.2024 року о 09 год.12 хв. ОСОБА_1 здійснював керування ТЗ Lexus NX 300 реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Чорноморського козацтва, буд. 80/2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, необхідною умовою даної категорії справ є саме встановлення факту керування особою транспортним засобом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що транспортний засіб Lexus NX 300 реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в нерухомому стані по вул. Чорноморського козацтва, буд. 80/2 уздовж правого краю проїжджої частини за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 , якому поліцейські роз`ясненюють причину зупинки, яка полягала у порушенні останнім швидкісного режиму, яке зафіксовано на спеціальний технічний прилад «ТruCam», надалі поліцейські просять надати документи, які посвідчують особу ОСОБА_1 для складання адміністративних матеріалів. В ході спілкування з поліцейськими останньому було повідомлено, що поліцейські підозрюють, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме що поведінка останнього не відповідає обстановці, в наслідок чого останньому запропоновано пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння. На пропозицію поліцейських ОСОБА_1 повідомив, що він готовий пройти такий огляд та поїде на своєму транспортному засобі у такий медичний заклад. У відповідь ОСОБА_1 працівниками поліції повідомлено, що наразі останній відсторонений від керування і проїхати до медичного закладу можливо лише за допомогою службового автомобіля поліцейських, на що останній повідомив, що поїде лише на своєму автомобілі. Надалі поліцейський, який спілкувався з ОСОБА_1 відходить від автомобілю останнього, підходить до службового та говорить про те, що б інший поліцейський складав протокол про відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 .. В цей же час ОСОБА_1 підходить до поліцейського та повідомляє, що він поїде до медичного закладу на умовах визначених поліцейськими, а саме на службовому автомобілі поліції. Після чого, поліцейським повідомлено ОСОБА_1 , що його дії розцінювались як відмова від проходження огляду, адже останній ухиляється добровільно проїхати в медичний заклад. На що останній повідомляв, що готовий проїхати до медичного закладу на умовах визначених поліцейськими, але у відповідь поліцейські повідомили, що вже складається протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження такого огляду. Надалі поліцейськими складено адміністративні матеріали та надано ОСОБА_1 для ознайомлення. Під час ознайомлення ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та надав пояснення на окремому аркуші.

Разом з тим, слід зазначити, що проаналізувавши долучені до матеріалів справи диски, апеляційний судом встановлено, що наявні відеозаписи не містять відео фіксування інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, адже відеозапис (з нагрудних камер працівників поліції) починається з моменту, коли працівники поліції розглядають адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та вимагають надати документи для складення матеріалів про вищевказане адміністративне та в подальшому фіксує пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та складення відповідних адміністративних матеріалів. Проте, ні самого моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , ні безпосередньо фіксування керування даним транспортним засобом зазначений відеозапис, на яких посилається суд першої інстанції, ні факту відмови від проходження такого огляду, так як сам ОСОБА_1 наполягав на проведенні процедури огляду на стан сп`яніння, матеріали справи не містять, а тому, враховуючи пояснення особи відносно якої складено протокол щодо не перебування за кермом транспортного засобу в стані наркотичного сп`яніння та згоди на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння в день складення протоколу, на сукупність наявних доказів у справі не можуть бути беззаперечним доказом на підтвердження наявності факту керування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Тому, враховуючи, що апелянтом спростовується факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, факт керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів в підтвердження подій, котрі відбувалися 14.07.2024 року, відсутність інших доказів та показань сторони обвинувачення, позбавляє суд можливості здійснити перевірку обставин ймовірного порушення з боку особи відносно якої складено протокол вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, за порушення яких передбачена відповідальність в межах ст. 130 КУпАП, відмова особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка керує транспортним засобом.

Апеляційний суд зазначає, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

При цьому, Верховний Суд у справі № 38/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням ПДР України працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

А для підтвердження порушення ПДР України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Крім того, транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Отже, з метою перевірки доводів апеляції щодо встановлення факту керування особи транспортним засобом, та відповідності складеного протоколу до вимог Інструкції, апеляційним судом було вжиті усі можливі заходи для усунення наявних суперечностей і перевірки обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи інші докази, які судом покладені в основу оскаржуваного судового рішення наявні в матеріалах справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення та направлення, апеляційний суд дійшов висновку, що дані докази складені працівниками поліції і інших доказів в підтвердження викладених в протоколі обставин щодо керування т.з. до матеріалів справи працівниками поліції не долучено.

Тобто, будь-яких об`єктивних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 14.07.2024 о 09 год. 13 хв. в м. Одесі по вул. Чорноморського Козацтва 80, матеріали справи не містять.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані наркотичного сп`яніння виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Крім того, заслуговують на увагу доводи скаржника про те, що матеріали справи не містять підтвердження, що ОСОБА_1 виявляв чітку відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та ухилявся на закону вимогу поліцейського пройти такий огляд, а навпаки з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 погоджувався та наполягав на проведенні такого огляу, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів порушення п.2.5 ПДР за, що передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП. Матеріали адміністративного провадження не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

Зазначені обставини додатково свідчать про те, що суд першої інстанції поверхово і без наявності належних об`єктивних доказів визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Висновки попередніх судів щодо відсутності в діях поліцейських порушень стосуються факту обгрунтованості зупинення транспортного засобу за перевищення швідкісного режиму та не стосуються обставин складення протоколу за ст.130 КУпАП.

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що письмові докази, які маються в матеріалах справи, не доводять обставин правопорушення, зазначених в протоколі та встановлених судом, оскільки сам по собі протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а докази наявні в матеріалах справи, які суд визнав належними та допустимими не містить факту керування, не містять факту відмови від проходження огляду та не можуть бути безумовними доказоми вчинення особою правопорушення за обставин, зазначених в протоколі, без об`єктивного підтвердження даних, зазначених у ньому та інших доказах, які маються в матеріалах справи.

Аналізуючи наведені обставини та оцінюючи зазначені в матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його вини у вчиненні тих дій, які зазначені в протоколі та в оскаржуваній постанові суду.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 24 червня 2025 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький