Провадження № 3/582/585/25
Справа № 582/1018/25
Недригайлівський районний суд Сумської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року

Суддя Недригайлівського районного суду Сумської області Яковенко Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли за підсудністю з Роменського міськрайонного суду Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 91 КУпАП,

з участю ОСОБА_1

В С Т А Н О В И ЛА:

До Недригайлівського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу вбачається, що 28.07.2025 встановлено порушення правил охорони та використання території та об`єктів природно-заповідного фонду, а саме не встановлено меж та недотримано вимог щодо охоронних знаків, аншлагів на території гідрологічного заказника місцевого значення «Верхньосульський», ботанічного заказника місцевого значення «Саївський» не встановлені межі об`єктів ПЗФ в натурі на місцевості, не розроблені проекти організації території, що є порушенням ст. ст. 7, 14, 26 ЗУ «Про природньо-заповідний фонд України», ст. 47 Закону України «Про землеустрій», Положення щодо гідрологічного заказника «Верхньосульский», Положення про ботанічний заказник «Саївський».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 91 КУпАП як порушення правил охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно Розпорядженням Вільшанського сільського голови від 03.03.2025 він призначений відповідальним за природно заповідний фонд на території Вільшанської сільської ради. Однак обсяг його обов`язків щодо ПЗФ цим розпорядженням не визначено. Не визначені його обов`язки в цій сфері і в його посадовій інструкції.

Також пояснив, що відповідно до Положення про гідрологічний заказник місцевого значення «Верхньосульський», забезпечення режиму охорони та збереження території Заказника покладається на юридичних осіб: ДП «Роменське лісове господарство», ДП «Недригайлівський агролігосп», Вільшанську сільську раду, ДП «Лебединський агролісгосп», Лебединську міську територіальну громаду, ДП «Білопільський агролісгосп», Миколаївську громаду Сумського району.

В протоколі зазначено порушення вимог ст. 7, 14, 26 Закону України «Про природний заповідний фонд», однак зазначені статті закону визначають поняття земель природно-заповідного фонду, визначення режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду, основні вимоги щодо режиму заказників та не передбачають відповідальності за порушення режиму ПЗФ.

В протоколі також зазначено порушення ст.47 Закону України «Про землеустрій», однак як йому відомо, Наказом Управління майном Сумської обласної ради затверджено проект землеустрою щодо організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду гідрологічного заказника місцевого значення «Верхньосульський».

Також пояснив, що ботанічний заказник місцевого значення «Саївський» Указом Президента України від 11.12.2009 № 1035/2009 «Про створення природного заповідника «Михайлівська цілина» вилучений у землекористувача Козельненської сільської ради та переданий Недригайлівської районній державній адміністрації. Розпорядженням Сумської обласної військової адміністрації від 15.05.2025 № 298-ОД затверджено технічну документації із землеустрою щодо інвентаризації земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення державної власності на території Вільшанської територіальної громади Роменського району Сумської області.

На підтвердження своєї позиції надав копії відповідних документів.

Суддя дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею встановлено, що Розпорядженням Вільшанського сільського голови від 03.03.2025 №29/1-ОД ОСОБА_1 , начальника відділу земельних відносин, архітектури, житлово-комунального господарства, надзвичайних ситуацій та комунальної власності Вільшанської сільської ради призначено відповідальним за природно-заповідний фонд на території Вільшанської сільської ради. Конкретні його обов`язки у сфері ПЗФ цим розпорядженням не визначені.

Посадова інструкція начальника відділу земельних відносин, архітектури, житлово-комунального господарства, надзвичайних ситуацій та комунальної власності Вільшанської сільської ради також не містить обов`язків у сфері ПЗФ.

Положенням про гідрологічний заказник місцевого значення «Верхньосульський» визначено, що режим охорони та збереження території Заказника покладено на ДП «Роменське лісове господарство», ДП «Недригайлівський агролігосп», Вільшанську сільську раду, ДП «Лебединський агролісгосп», Лебединську міську територіальну громаду, ДП «Білопільський агролісгосп», Миколаївську громаду Сумського району. Охорона та збереження території Заказника покладається на Землекористувачів.

Наказом Управління майном Сумської обласної ради затверджено проект землеустрою щодо організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду гідрологічного заказника місцевого значення «Верхньосульський».

Відповідно до охоронного зобов`язання №52 від 27.09.2021 Козельненській сільській раді в особі сільського голови передано під охорону ботанічний заказник місцевого значення «Саївський» площею 9.5 га.

Відповідно до Указу президента «Про створення природного заповідника «Михайлівська цілина» від 11.12.2009 № 1035/2009 на території Лебединського та Недригайлівського районів Сумської області створено природний заповідник "Михайлівська цілина". До території заповідника погоджено в установленому порядку включення 882,9 гектара земель державної власності, які надаються (в тому числі із вилученням у землекористувачів) природному заповіднику в постійне користування. Згідно з додатком до указу до заповідника передано 9.5 га земель запасу Недригайлівської РДА.

Розпорядженням Сумської обласної військової адміністрації від 15.05.2025 №298-ОД затверджено технічну документації із землеустрою щодо інвентаризації земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення державної власності на території Вільшанської територіальної громади Роменського району Сумської області на земельну ділянку природно заповідного фону державної форми власності, прощею 9,5 га.

Ст. 91 КУпАП передбачено відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

З наведеного можна прийти до висновку, що норма ст.91 КУпАП є бланкетною, тому при розгляді такої категорії справ, необхідно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано.

В протоколі такими нормами заначено ст. 7, 14, 26 ЗУ «Про природньо-заповідний фонд України», ст. 47 Закону України «Про землеустрій», Положення про гідрологічний заказник місцевого значення «Верхньосульський», ботанічний заказник місцевого значення «Саївський».

Ст.7 ЗУ «Про природньо-заповідний фонд України» ( далі Закон) визначає, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. На землях територій та об`єктів природно-заповідного фонду, які створюються в зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, забороняється будь-яка діяльність, що не забезпечує режим радіаційної безпеки.

Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

На використання земельної ділянки або її частини в межах природно-заповідного фонду може бути встановлено обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором. Обмеження (обтяження) підлягає державній реєстрації і діє протягом строку, встановленого законом або договором.

Завдані внаслідок обмеження (обтяження) у землекористуванні втрати відшкодовуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 14 цього ж Закону визначено режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а ст. 26 - основні вимоги щодо режиму заказників

Статтею 64 Закону визначено відповідальності за порушення законодавства про природно-заповідний фонд

Так, порушення законодавства України про природно-заповідний фонд тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну або кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи, винні у:

а) нецільовому використанні територій та об`єктів природно-заповідного фонду, порушенні режимів територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також проектів створення та організації територій об`єктів природно-заповідного фонду;

б) здійсненні в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон заборонених господарської та інших видів діяльності;

в) організації на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, в їх охоронних зонах господарської діяльності без попереднього здійснення оцінки впливу на довкілля або з порушенням оцінці впливу на довкілля;

г) невжитті заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду;

д) порушенні строків і порядку розгляду клопотань про створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду;

е) порушенні вимог щодо використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду;

є) перевищенні допустимих хімічних, фізичних, біотичних та інших впливів і антропогенних навантажень, порушенні вимог наданих дозволів на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду;

ж) псуванні, пошкодженні чи знищенні природних комплексів територій та об`єктів природно-заповідного фонду та зарезервованих для включення до його складу;

з) самочинній зміні меж, відведенні територій та об`єктів природно-заповідного фонду для інших потреб.

Законодавством України може бути встановлена відповідальність і за інші порушення законодавства про природно-заповідний фонд.

З наведених вище норм Закону слід дійти висновку, що не встановлення меж та недотримання вимог щодо охоронних знаків, аншлагів на території гідрологічного заказника місцевого значення «Верхньосульський», ботанічного заказника місцевого значення «Саївський`я. не встановлення меж об`єктів ПЗФ в натурі на місцевості, не розроблення проектів організації території не охоплюються диспозицією ст. 91 КУпАП, не становлять склад адміністративного правопорушення та тягнуть за собою відповідальність, передбачену ст. 91 КУпАП.

Крім того, чинне законодавство та посадова інструкція ОСОБА_2 не покладає обов`язку на окрему посадову особу органу місцевого самоврядування самостійно встановлювати межі, охоронні знаки та аншлаги, забезпечувати виготовлення проектів землеустрою чи організації територій природно-заповідного фонду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, якщо в протоколі про адміністративне правопорушення фабула відображена не повно або невірно, суд не може самостійно її доповнювати чи уточнювати (рішення ЄСПЛ у справах Малофєєва проти росії та Карелін проти росії), у яких йдеться про те, коли викладена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула не відображає всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатись від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, а тому провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: підпис з оригіналом згідно

Суддя: Н. М. Яковенко