Провадження № 3/127/4749/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2025 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.07.2025 року о 09 год. 00 хв. в АДРЕСА_3 , шляхом шахрайства заволоділа грошовими коштами ОСОБА_2 у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, чим здійснила дрібне викрадення.

ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 12.08.2025 року не з`явилася, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлялася судом завчасно та належним чином. Крім того, інформація щодо дати, часу та місця розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Вінницького міського суду Вінницької області, що дозволяло ОСОБА_1 самостійно її переглянути.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Враховуючи, що судом вживались всі можливі заходи щодо дотримання процесуальних гарантій особи та своєчасного повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи, та те, що ОСОБА_1 була обізнана про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 ухиляється від явки до суду, так як остання не з`явилася у відоме їй судове засідання та вона не бажає скористатись своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП України щодо участі в судовому засіданні.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи, дослідивши додані докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП повністю підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 126237 від 15.07.2025 року, заявою, письмовими поясненнями, рапортом працівника поліції, квитанцією та випискою про рух коштів по картці.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 15.07.2025 року о 09 год. 00 хв. в АДРЕСА_3 , шляхом шахрайства заволоділа грошовими коштами ОСОБА_2 у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, чим здійснила дрібну крадіжку.

Із заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 від 15.07.2025 року вбачається, що останній просить прийняти міри до ОСОБА_1 , із якою він познайомився біля свого гаража за адресою: АДРЕСА_3 , яка шляхом шахрайства під видом купівлі продуктів на похорон матері, заволоділа його грошовими коштами у сумі 2500 грн., які він перерахував на її банківську карту НОМЕР_2 .

Із письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона 15.07.2025 року близько 09:00 год. в дворі житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 , підійшла до невідомого чоловіка. Вказаним чоловіком є ОСОБА_2 . В ході спілкування, ОСОБА_1 представилася йому лікарем та вказала, що раніше лікувала його. В ході подальшого спілкування вона почала плакати та повідомила ОСОБА_2 про те, що їй потрібні грошові кошти на похорон матері та те, що її матір померла у 2018 році вона не повідомила. ОСОБА_2 перевів на її банківську карту НОМЕР_2 2500 грн. При цьому вона пообіцяла повернути вказані кошти, хоча наміру такого не мала. Отримані від ОСОБА_2 грошові кошти вона витратила на власні потреби.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці та квитанції № К07Н-9АТН-4СТО-69СК від 15.07.2025, ОСОБА_2 перерахував на картковий рахунок НОМЕР_2 ОСОБА_1 2500 грн.

Таким чином, із досліджених доказів судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1 15.07.2025 року о 09 год. 00 хв. в АДРЕСА_3 , шляхом шахрайства заволоділа грошовими коштами ОСОБА_2 у розмірі 2500 грн.

Диспозиція ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Диспозиція ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн., а 50 відсотків від його розміру становить 1514, 00 грн.

Таким чином, для кваліфікації адміністративного правопорушення неоподатковуваний мінімум у 2025 році становить 1514 грн. Отже, 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для цілей ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2025 складає 757,00 грн.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, тобто дрібне викрадення чужого майна шляхом шахрайства, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд визнає ОСОБА_1 винуватою у вчиненні вказаного правопорушення.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 24, 33, 40-1, 51, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: