Справа 682/2001/25
Провадження № 3/682/757/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року м.Славута

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Матвєєва Н.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 21.08.1995 року Славутським МВ УМВС України, НОМЕР_3 , зареєстровананого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, солдата, стрільця відділення охорони взводу охорони батальйону охорони, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення А 1358 №7 від 03.08.2025 року слідує, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.11.2024 № 330 солдат ОСОБА_1 призначений на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 та являється військовою службовою особою. Так, о 07 год. 30 хв. під час шикування особового складу роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 командиром роти охорони батальйону охорони капітаном ОСОБА_2 було виявлено відсутність на службі військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_1 в ході проведення пошукових заходів було залучено до пошуків близького родича, а саме: рідного брата ОСОБА_3 , який повідомив, що ОСОБА_1 на зв?язок не виходить протягом двох діб. Після чого брат військовослужбовця ОСОБА_3 звернувся до працівників поліції, які спільно з капітаном ОСОБА_4 , командиром роти охорони батальйону охорони, старшим сержантом ОСОБА_5 , головним сержантом роти охорони батальйону охорони прибули за адресою проживання військовослужбовця АДРЕСА_2 , де двері ніхто не відчинив. У зв?язку із проблемами зі станом здоров?я даного військовослужбовця було прийнято рішення викликати працівників ДСНС, які прибувши на місце проживання вирішили потрапити до квартири через вікно. Потрапивши до квартири, працівники ДСНС виявили ОСОБА_1 зачиненого у ванній кімнаті, який не має наміру повертатися на військову службу. Таким чином о 10.30 год. солдат ОСОБА_1 був знайдений та доставлений до місця проходження військової служби. Враховуючи вище викладене, солдат ОСОБА_1 у період з 7.30 год. по 10.30 год. 03.08.2025 року без поважних причин самовільно залишив військову службу, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 4 статті 172-11 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, свою вину визнав та підтвердив викладені обставини у протоколі, зазначив, що йому не надали належну медичну допомогу у шпиталі, тому він перебував у пригніченому стані, вимкнув телефон і не з`явився на військову службу.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, надавши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінується особі.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 03.08.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП, а саме за фактом самовільного залишення військової частини або місця служби у період воєнного стану.

Аналіз ч. 4 ст.172-11 КУпАП (у редакції чинній на момент вчинення правопорушення) дає можливість побачити, що вказаним нормативним приписом встановлюється відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

У свою чергу, в контексті обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення суд звертає увагу, що ч. 3 ст. 172-11 КУпАП (у редакції чинній на момент вчинення правопорушення) передбачено адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Таким чином, у ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачено основний склад адміністративного правопорушення, що передбачає адміністративну відповідальність військовослужбовців не строкової служби, зокрема, самовільне залишення військової частини тривалістю до десяти діб.

Натомість ч. 4 ст.172-11 КУпАП встановлює кваліфікований склад адміністративного правопорушення, який полягає у тому, що вчинення діяння, передбаченого ч. 3 ст.172-11 КУпАП, але за наявності відповідних кваліфікуючих ознак, зумовлює настання підвищеної адміністративної відповідальності у зв`язку з підвищенням ступеня суспільної шкідливості такого діяння.

Зі змісту ч. 4 ст. 172-11 КУпАП вбачається, що такою кваліфікуючою ознакою виступає особливість об`єктивної сторони правопорушення у виді обстановки вчинення протиправного діяння, а саме - вчинення діяння в умовах особливого періоду. При цьому законодавцем встановлюється спеціальне конкретизоване виключення щодо воєнного стану.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, як вбачається зі змісту ст.1 цього ж Закону та ст.1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Тобто, запровадження на всій території України або в окремих її місцевостях воєнного стану зумовлює початок дії особливого періоду. У той же час запровадження та дія особливого періоду не обмежується виключно оголошенням та запровадженням воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України запроваджено дію правового режиму воєнного стану. У подальшому Указоми Президента України дію вказаного правового режиму продовжено.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що станом як на момент вчинення ОСОБА_1 правопорушення, так і на момент проведення розгляду справи на всій території України діє правовий режим воєнного стану, що у свою чергу зумовлює дію правового режиму особливого періоду.

На основі викладеного, суддя може зробити висновок, що ч. 4 ст.172-11 КУпАП (у редакції, чинній на момент вчинення правопорушення) передбачається адміністративна відповідальність, зокрема, за самовільне залишення військової частини військовослужбовцем не строкової служби тривалістю до 10 діб, що вчинене в умовах особливого періоду, крім умов воєнного стану. Хоча запровадження на всій території України воєнного стану зумовлює початок дії правового режиму особливого періоду, однак законодавцем зроблено виняток щодо того, що вчинення діяння, передбаченого ч. 3 ст.172-11 КУпАП, однак в умовах воєнного стану, не може підпадати під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП.

Отже, діяння, зазначене в протоколі №7 від 03.08.2025 року, та яке інкримінується військовослужбовцю ОСОБА_1 , мало місце в умовах воєнного стану, що не є ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-11 КУпАП.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд звертає увагу на те, що склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 п.1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки ч. 4 ст.172-11 КУпАП не передбачає відповідальності за дії, вчинені в умовах воєнного стану, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення не доведена належними і допустимими доказами, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 172-11 ч.4, ст. 247 ч.1 п.1, 280, 283 КУпАП України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Суддя Н.В.Матвєєва