Справа № 646/7445/25
Провадження № 3/646/2251/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2025 м. Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Серпутько Д.Є., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2025 року на адресу суду від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 17.07.2025 серії ЕПР1 № 394241, водій ОСОБА_1 17.07.2025 о 12 год 15 хв за адресою м. Харків, пр-т Аерокосмічний, 352, керував транспортним засобом ЗИЛ ММ3 д.н.з. НОМЕР_1 , технічний стан якого не відповідав вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху, а саме відсутній передбачений конструкцією захисний пристрій, самовільно встановлені спереду та ззаду додаткові ПЗС (прилади зовнішні світлові), які не передбачені конструкцією ТЗ або документом щодо внесення змін до конструкції, також встановлено, що ОСОБА_1 вже притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, постановою ЕНА 4374560 від 28.03.2025, правопорушення ОСОБА_1 вчинено повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 31.3«а», п. 31.4.7«е» та п. 31.4.3«а» Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. До суду надав заяву про визнання провини та просив розглядати справу за його відсутності, не позбавляти його права керування т/з у зв`язку з необхідністю забезпечення життєдіяльності людей у період дії воєнного стану та активних бойових дій.

Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Також, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, практика якого застосовується судами як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. ОСОБА_1 в протоколі було повідомлено про розгляд справи у Основ`янськогму районному суді міста Харкова, що свідчить про його обізнаність стосовно складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та подальший судовий розгляд справи.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, заяву ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутністю та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а також беручи до уваги вказану практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Суд розглядає справу про вчинення адміністративного правопорушення в межах і на підставі протоколу, складеного уповноваженими органами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Аналогічне положення закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих учасниками провадження допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 394241 від 17.07.2025, водій ОСОБА_1 17.07.2024 о 12 год 15 хв за адресою м. Харків, пр-т Аерокосмічний, 352, керував транспортним засобом ЗИЛ ММ3 д.н.з. НОМЕР_1 , технічний стан якого не відповідав вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху, а саме: відсутній передбачений конструкцією захисний пристрій, самовільно встановлені спереду та ззаду додаткові ПЗС (прилади зовнішні світлові), які не передбачені конструкцією ТЗ або документом щодо внесення змін до конструкції, також встановлено, що ОСОБА_1 вже притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, постановою ЕНА 4374560 від 28.03.2025, правопорушення ОСОБА_1 вчинено повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги вимоги п.п. 31.3«а», п. 31.4.7«е» та п. 31.4.3«а» Правил дорожнього руху.

Пункт 31.1 Правил дорожнього руху України передбачає, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.п. 31.4.3«а» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Пункт 31.1 Правил дорожнього руху України передбачає заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, як відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, брудозахисні фартухи та бризковики.

Частиною 4 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність водія, за повторне протягом року в тому числі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

На доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, окрім протоколу, додано диск відеозапису з бодікамери АП6648; довідку про повтореність правопорушення протягом року; картку обліку адміністративного правопорушення від 28.03.2025; рапорт; копію постанови по справі про адміністративне правопорушення від 28.03.2025 серії ЕНА №4374560.

Досліджені обставини, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Складення протоколу про адміністративне правопорушення та фіксування технічними засобами адміністративного правопорушення відбувалося у відповідності до вимог КУпАП, права особи, відносно якої було складено протокол, працівниками поліції порушені не були, що зафіксовано за допомогою технічних засобів відеофіксації та підтверджується дослідженими судом доказами.

За таких обставин у суду відсутні підстави ставити під сумнів вказані вище докази, які надані працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 вже притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП постановою серія ЕНА №4374560 від 28.03.2025, правопорушення ОСОБА_1 вчинено повторно протягом року.

Суд, аналізуючи викладене вище, вважає, що вина водія ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом та повністю знайшла своє підтвердження, оскільки ОСОБА_1 скоїв порушення, передбачене частиною першою ст. 121 КУпАП повторно - порушив вимоги п.п. 31.3 «а», п. 31.4.7 «е» та п. 31.4.3 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В матеріалах справи міститься клопотання голови правління БО БФ «Ненька Батьківщина» про те, що згідно договору від 03.01.2025 на автомобілі ЗІЛ-45021, 1980 року, НОМЕР_1 та водієм ОСОБА_1 виконуються епізодичні благодійні рейси у прифронтову зону району м. Куп`янськ, Ізюм, Шевченково, Дворічна з метою постачання дров, постачання матеріалів для будівництва.

Крім того, особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у своїй заяві від 07.08.2025 просив не позбавляти його водійського посвідчення у зв`язку зі службовою необхідністю, зазначив про те, що він виконує благодійні рейси у прифронтову зону району м. Куп`янськ, Ізюм, Шевченково, Дворічна з метою постачання дров, постачання матеріалу для будівництва, тобто керування транспортним засобом необхідне йому для забезпечення безпеки життєдіяльності населення в прифронтовій зоні.

Тому суд, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , його соціальний статус, характер виконуваних обов`язків, а також наявність обставин, що об`єктивно обґрунтовують необхідність збереження ним права на керування транспортними засобами, з метою виховання і запобігання вчиненню останнім нових правопорушень, вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення його права керування транспортними засобами, застосувавши за аналогією закону ч. 2 ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 4 ст. 121, ст.ст. 126, 245, 251-252, 266, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 2 чт. 69 КК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Д.Є. Серпутько