Справа № 697/2020/25
Провадження № 3/697/932/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Сивухін Г. С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 297675 від 31.07.2025, ОСОБА_1 31.07.2025 о 22 год. 15 хв. в м. Каневі по вул. Енергетиків, 78, виражався нецензурною лайкою та вчиняв бійку відносно поліцейських та не виконував законної вимоги поліції, чим вчинив злісну непокору. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 185 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Від захисника адвоката Хорошун О.В. надійшло до суду клопотання про закриття провадження у справі, згідно якого ОСОБА_1 вину у вчинені даного адміністративного правопорушення не визнав, заперечував щодо притягнення його до відповідальності. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як до останнього не надходили законні вимоги поліцейського, на відео приєднаному до справи не зафіксовано порушення законних вимог поліцейського. Розгляд справи просила проводити за її відсутності, про що подано відповідну заяву.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адмінвпливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

За положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

У відповідності до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Отже для притягнення особи до відповідальності за непокору працівникам поліції потрібна наявність одночасно таких умов:

- поліцейський має бути при виконанні службових обов`язків;

- непокора має бути злісною (тобто правопорушник має не виконувати вимоги, які наполегливо та неодноразово озвучені працівником поліції);

- вимога поліцейського має бути правомірною.

Недотримання хоча б одного із наведених критеріїв унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності за невиконання вимог поліцейського.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути конкретизовано, які саме законні вимоги поліцейського не виконуються.

Натомість у протоколі, що надійшов до суду, відсутнє зазначення, які саме законні вимоги були озвучені працівниками поліції по відношенню до ОСОБА_1 , та відповідно які він не виконав.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт поліцейського та диск з відеозаписом. Інших документів та доказів до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

При вирішенні даної справи суд враховує практику Верховного Суду, зокрема у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №524/5741/16-а суд дійшов висновку, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

У постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 Верховний Суд роз`яснив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У судовому засіданні було оглянуто СD-диск з відеозаписом, на якому зафіксовано, що працівники поліції застосовують кайданки відносно ОСОБА_1 , а в подальшому проводять дії зі складання протоколу про вчинення останнім правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проводять процедуру освідування та складення протоколу за ст. 185 КУпАП.

Натомість відео не містить доказів невиконання законних вимог працівників поліції Медінцевим Є.Л.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що ні в протоколі, ні відео доказом, не зафіксовано, яке саме законне розпорядження поліцейського не виконано ОСОБА_1 .

Таким чином, в судовому засіданні не було доведено «поза розумним сумнівом» належними до допустимими доказами факту невиконання законного і правомірного розпорядження працівника поліції Медінцевим Є.Л., у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 185, 245, 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. С. Сивухін