Дата документу 04.08.2025
Справа № 334/4907/25
Провадження № 3/334/1830/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

19.06.2025 року до суду надійшов матеріал адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №355162 від 08.06.2025 року, 08 червня 2025 року о 10:19 год. в районі будинку №2 по вулиці Верхній у м. Запоріжжі ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21083», державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці ока, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився та заперечив щодо обставин, викладених у вказаному вище протоколі, провину свою не визнав. Стосовно фактичних обставин справи вказав про таке. Він дійсно знаходився у вказаний в протоколі час в автомобілі, коли його зупинили поліцейські. Одночасно з ним в машині перебували його дружина та теща.

Поїхати разом із поліцейськими до медичного закладу він відмовився тому, що його тещі стало погано на спеці. Через цю обставину ОСОБА_1 запропонував поліцейським підвезти її в інше місце, де вона зможе його почекати поки він пройде огляд разом із поліцейськими. Проте, поліцейські категорично відмовили йому у виконанні цього прохання через що між ним та поліцейськими виникла суперечка в ході якої він сказав їм, що нікуди не поїде. За твердженням ОСОБА_1 цю фразу він сказав через те, що розхвилювався за стан здоров`я тещі та всю ситуацію загалом.

Крім того, ОСОБА_1 надано суду оригінал висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, який складено 08.06.2025 року о 12:10 год. лікарем ОСОБА_2 у КНП «Обласний клінічний заклад психіатричної допомоги» ЗОР, який долучено до матеріалів справи.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності та у відповідності до 245, 252 КУпАП суддя встановив.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, при перегляді відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками Національної поліції вбачається, що ОСОБА_1 фактично не висловився проти проходження огляду у медичному закладі, проте повідомляє працівників поліції, що у зв`язку із тим, що його теща ОСОБА_3 погано себе почуває, а на вулиці дуже спекотна погода, а тому пропонує поліцейським перегнати автомобіль в інше місце.

Проте, поліцейські проігнорували вищевказане прохання особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Вказані обставини викликають сумніви в дотриманні процедури огляду водія на стан сп`яніння, передбаченої чинним законодавством.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_1 протягом двох годин після складення протоколу на нього, полишивши автомобіль на свого брата, все ж таки пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у КНП «Обласний клінічний заклад психіатричної допомоги» ЗОР, що підтверджується висновком складеним лікарем.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року) зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись 247, 283, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Запорізький апеляційний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін