Справа №443/1203/25
Провадження №3/443/561/25
ПОСТАНОВА

іменем України

14 серпня 2025 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючу,

за частиною 1 статті 51 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 15.07.2025 близько 10 год 31 хв перебуваючи в торгівельному центрі за адресою: м.Жидачів, вул. Грушевського, 35, таємно, шляхом вільного доступу викрала із манекену жіночу сорочку вартістю 600 грн, яка належить ФОП ОСОБА_2 , вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 51 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП, не визнала, суду пояснила, що вона у цей час була в церкві, тому не могла вчинити це правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 51 КУпАП адміністративним правопорушенням є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №453651 від 22.07.2025, згідно з якими ОСОБА_1 15.07.2025 близько 10 год 31 хв перебуваючи в торгівельному центрі за адресою: АДРЕСА_2 вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки (а.с.5);

рапортом від 16.07.2025, якими повідомлено начальника правоохоронного органу про обставини виявлення 16.07.2025 крадіжки у ФОП ОСОБА_2 (а.с.4);

заявою ОСОБА_2 від 16.07.2025, якою повідомлено правоохоронний орган про прийняття міри до невідомої особи, яка викрала з манекену сорочки вартістю 600 грн (а.с.4);

письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які відповідають викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення обставинам (а.с.6);

довідкою ФОП ОСОБА_2 , якою встановлено, що вартість жіночої сорочки, яка була викрадена 15.07.2025, становить 600 грн (а.с.8);

письмовими поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення, в яких вона повністю підтвердила викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини (а.с.9);

відеозаписом, на якому зафіксовано момент крадіжки жіночої сорочки особою жіночої статі і який узгоджується з матеріалами справи (а.с.11).

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , в яких вона зазначила, що не вчиняла дрібної крадіжки, оскільки такі не знайшли свого підтвердження жодними фактичними даними, не узгоджуються з дослідженими судом доказами та повністю спростовуються ними.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 51 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 51 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 51 КУпАП у виді штрафу.

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, статті 5 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів