Справа № 676/3032/25
Провадження № 3/676/1061/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Шульга К. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який за зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за статтею 124, статтею 122-4, частиною 4 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2025 о 02.00 год. в с. Вихватнівці Кам`янець-Подільського району по вул. Шевченка, 53 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ2121 д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору №8. При ДТП автомобіль та електроопора №8 отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, про що складено протокол серії ЕПР1 №307298. Посвідчення водія вилучено.

Крім того, 21.04.2025 о 02.00 год. в с. Вихватнівці Кам`янець-Подільського району по вул. Шевченка, 53 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ2121 д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив ДТП, внаслідок чого допустив наїзд на електроопору №8, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги пункту 2.10а Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 122-4 КУпАП, про що складено протокол серії ЕПР1 №307313.

Крім того, 21.04.2025 о 02.00 год. в с. Вихватнівці Кам`янець-Подільського району по вул. Шевченка, 53 водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем ВАЗ2121 д.н.з. НОМЕР_2 після скоєння ДТП зі з`їздом за його участю, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, вживав алкоголь, чим порушив п.2.10є Правил дорожнього руху. На місці події від походження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння та в найближчому медичному закладі відмовився. Ознаками алкогольного сп`яніння були запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.10є Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 130 КУпАП, про що складено протокол серії ЕПР1 №307416.

На підставі положень статті 36 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення об`єднано для спільного розгляду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні викладені в протоколах обставини щодо ДТП підтвердив, у вчиненому щиро розкаявся, зобов`язався у майбутньому не допускати порушень. Вартість ремонту електроопори відшкодував. Щодо залишення місця ДТП вину не визнав, пояснив, що діяв у стані крайньої необхідності, тому поїхав з місця ДТП. Щодо вчинення правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, заперечив, оскільки про те, що вживав алкоголь після ДТП, йому так говорити працівники поліції під час складення адміністративного протоколу.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Тарадуда В. В. в судовому засіданні, посилаючись на недоліки складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 130 КУпАП, та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вважав наявними підстави для закриття провадження у справі в цій частині у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 пояснила, що того дня її брат по матері ОСОБА_1 прийшов близько 04.00 год., повідомив, що потрапив у ДТП, при цьому був тверезий, на голові був шов. Постелила йому спати. Наступного дня він розказав, що в автомобілі щось зірвало, тому він збив стовпа. Його возили в лікарню. Вона дала йому таблетку спазмалгону. Поліцейські приїхали близько 11.00 год. Поліцейським казала те, що вони (поліцейські) сказали говорити, бо нібито так для брата буде краще. Тому вона казала, що брат був у стані алкогольного сп`яніння, пив з її чоловіком, але такого насправді не було, він не пив, а ліг спати. Поліцейські пропонували ОСОБА_1 продути трубку, але той відмовився.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 є її односельчанином. Вона працює в аптеці провізором того дня було свято Великдень, всі відпочивали. Коли вона прийшла додому, зателефонував ОСОБА_1 і повідомив, що у нього розбита голова. Це було приблизно о 2-3 годині ночі. Вона сіла за кермо і поїхала до ОСОБА_1 додому, забрала його, коли обробляла рану, побачила розсічення, тому відвезла його до приймального відділення, де йому наклали скоби. Після цього відвезла його назад додому. Запах спиртного від нього був, але не значний. Вважає, що такий запах міг бути тривалий час з урахуванням стану його здоров`я, оскільки він має хвору підшлункову.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 пояснив, що проживає в с. Вихватнівці без реєстрації, товаришує з ОСОБА_1 21.04.2025 святкували Великдень, близько 10.00 год. прийшов ОСОБА_1 . Приготували м`ясо, поїли, випили близько 300 мл горілки, після чого розійшлися. Сиділи приблизно півтори години. Що було далі йому не відомо. Наступного дня дізнався, що ОСОБА_1 потрапив у ДТП. Від нього ОСОБА_1 пішов пішки.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до пункту 2.10а Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, окрім протоколів по адміністративні правопорушення підтверджується також дослідженими в судовому засіданні схемою місця ДТП, письмовими пояснення ОСОБА_5 , який виявив правопорушення та звернувся до поліції, рапортом про виявлення правопорушення, фотознімками ушкоджень автомобіля та з місця зіткнення, а також відеозаписами щодо фіксації ДТП та оформлення адміністративного матеріалу. Вказані докази у їх сукупності доводять, що ОСОБА_1 скоїв ДТП та залишив місце пригоди. Елементів крайньої необхідності, на яку посилався ОСОБА_1 , судом не встановлено. Звернення за медичною допомогою у даному випадку не обумовлювало стану крайньої необхідності, оскільки загрози життю та здоров`ю не було.

Разом з тим в цій частині справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Статтею 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні два місяці з дня його виявлення. Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

Оскільки правопорушення було вчинено 21.04.2025, на час розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, що є підставою для закриття провадження на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Пункт 2.10є Правил дорожнього руху зобов`язує водія до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений статтею 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Для встановлення події правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка керувала транспортним засобом, вживала після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до вимог частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 130 КУпАП додано Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складене ОСОБА_1 до КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня» Кам`янець-Подільської міської ради з відміткою про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів; Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відміткою, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці та в медичному закладі.

У відповідності до статті 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З досліджених в судовому засіданні доказівпросліджується чітка послідовність подій, які відбувались 21.04.2025, зокрема вживання ОСОБА_1 алкоголю зі свідком ОСОБА_4 , вчинення ним ДТП та залишення місця ДТП, що також узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_3 щодо наявності у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота.

Докази вживання ОСОБА_1 алкоголю після ДТП суду не надано та в судовому засіданні не встановлено, тобто вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП не доведена.

Суд критично оцінює показання ОСОБА_2 , сестри ОСОБА_1 , яка неодноразово змінювала свідчення задля покращення становища останнього та для уникнення відповідальності за вчинене.

Також суд звертає увагу, що сам факт визнання особою вини у вживанні алкоголю після ДТП під час складання протоколу не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє працівників поліції від доведення правомірності свого рішення (постанова Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №177/525/17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 на порушення вимог пункту 2.9 Правил дорожнього руху 21.04.2025 о 02.00 год. керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим не звертався на лінію «102» після ДТП, коли електроопора, з якою відбулося зіткнення, впала на гараж ОСОБА_5 та перекрила дорогу.

Враховуючи, що у чинному КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення №10-рп/2011 від 11.10.2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з частини 4 статті 130 КУпАП на частину 1 статті 130 КУпАП.

Перекваліфікація дій не погіршує становище ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Одночасно суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При визначенні стягнення суд враховує особу ОСОБА_1 , який допустив вчинення кількох правопорушень, вину визнав частково; добровільно відшкодував спричинену матеріальну шкоду, що є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність. Підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності судом не встановлені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стягнення повинно бути накладене в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що буде необхідною та достатньою мірою відповідальності для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

На підставі статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 34, 35, 36, 40-1, 122-4, 124, 130, 268, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтями 124, 122-4 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з частини 4 статті 130 КУпАП на частину 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з моменту проголошення.

Постанова може бути звернена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею чинності.

Реквізити для сплати штрафу:

Розрахунковий рахунок UA0022763

ГУК у Хмельницькій області/ Кам`янець-Подільське мтг/21081100

Код одержувача 37971775

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

ККД: 21081100.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106;

Код отримувач (код за ЄДРПОУ) 37993783,

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача UA0026001

ККД бюджету 22030106; пункт 5.

Штраф підлягає сплаті не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

При примусовому виконанні постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір визначеного постановою суду штрафу, а також стягуються витрати на облік правопорушень (розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України).

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Хмельницької області К. М. Шульга