Провадження №3/748/1253/25
Єдиний унікальний № 748/2517/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді: Костюкової Т.В.,

при секретарі: Гофрик К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за частиною 3 статті 172-11 КУпАП,-

в с т а н о в и В :

Із протоколу А5002 №219 про адміністративне правопорушення від 07 липня 2025 року, слідує, що військовослужбовець військової служби за мобілізацією ОСОБА_1 , перебуваючи в розташуванні військового підрозділу, поблизу АДРЕСА_2 , в службовий час та під час виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду та військового стану, 02 червня 2025 року близько 07 годин 00 хвилин самовільно, без дозволу командирів та без будь-яких поважних причин, залишив місце служби та розташування військової частини НОМЕР_2 і прибув на військову службу (повернувся до місця несення військової служби - розташування батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 ) та приступив до виконання обов`язків військової служби лише 04 червня 2025 року о 21 годин 45 хвилин. Дії ОСОБА_1 командуванням військової частини НОМЕР_2 кваліфіковано за ч.3 ст.172-11 КУпАП, як самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем тривалістю до десяти діб.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КУпАП).

Згідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст.256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення - це процесуальний документ, з якого починається розгляд справи про вчинення фізичною особою адміністративного правопорушення, і кінцевим результатом якого є прийняття судом судового рішення від імені держави на підставі всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом та забезпечення виконання винесеної постанови.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Відповідно до ч.3 ст.172-11 КУпАП адміністративна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також не з`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Частиною 4 статті 172-11 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється громадянами України як у добровільному порядку (за контрактом), так і за призовом.

Положеннями п.1 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Крім цього, 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан, дія котрого неодноразово продовжувалася. Правовий режим воєнного стану триває на даний час.

Відповідно до ч.2 ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Судом встановлено, що правопорушення, яке визначено у протоколі про адміністративне правопорушення могло мати місце з 02 по 04 червня 2025, тобто під час дії, як особливого періоду, так і дії воєнного стану.

Разом з тим, з огляду на диспозицію ч.4 ст.172-11 КУпАП у період дії воєнного стану, самовільне залишення військової частини не охоплюється складом адміністративного правопорушення, натомість самовільне залишення військової частини, у період дії особливого періоду не охоплюється ч.3 ст.172-11 КУпАП, оскільки відповідальність за вказане передбачено у ч.4 даної норми.

Суд зауважує, що на підставі Закону України №2839-IX від 13.12.2022, який набрав чинності 27.01.2023, відповідальність за ст.172-11 КУпАП посилено в частині відповідальності за дії вчинені в період дії воєнного стану. Тобто, військовослужбовець може бути притягнутий до відповідальності за ст.172-11 КУпАП, за діяння, передбачені частиною першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Отже, за наявності кваліфікуючої ознаки вчинення правопорушення в умовах дії воєнного стану, кваліфікація дій особи за ч.3 ст.172-11 КУпАП виключається, та Кодексом про адміністративні правопорушення на день розгляду справи не передбачена.

За таких обставин, дії визначені ст.172-11 КУпАП, які вчинені, в умовах воєнного стану не є адміністративним правопорушення передбаченим у ст.172-11 КУпАП.

Крім того, відповідно до п.1 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерством оборони України, МОЗ України від 23.10.2025 №329 (далі по тексту Інструкція), протокол про правопорушення передбачені статтями 172-10-172-20 КУпАП, складається уповноваженою посадовою особою не пізніше 24 годин з моменту виявлення військовослужбовця (військовозобов`язаного), що вчинив військове адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається військовослужбовцю (військовозобов`язаному), який притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи протокол було складено 07.07.2025 року, а сама подія відбулася 04.06.2025 року, що є грубим порушенням інструкції.

Згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).

Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Також судом встановлено, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення копії документів, не засвідчені, як це встановлено Національним стандартом України ДСТУ 4163-2020 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації». Зокрема, згідно з пунктом 5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 01.07.2020 №144, відмітку про засвідчення копії документа складають з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Підпис це окремий реквізит, установлений Національним стандартом України «Державнауніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003) як обов`язковий для всіх без винятку службових документів. Крім того, підпис входить до складу деяких інших реквізитів, установлених ДСТУ 4163-2003, зокрема до грифу затвердження, грифу погодження, відмітки про засвідченнякопії документа тощо.

Реквізит «Підпис» складається з таких елементів: назва посади (повна із зазначенням назви підприємства, якщо текст надрукований не на бланку, або скорочена - як що на бланку) особи, що підписує документ; особистий підпис; ініціал(и) і прізвище.

Крім того, відповідно до п. 13 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» до протоколу про адміністративне правопорушення додаються оригінали або належним чином засвідчені копії (фотокопії) документів, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Отже, додані до протоколу про адміністративне правопорушення документи, які доводять провину правопорушника, суд не може прийняти до уваги оскільки вони не завірені належним чином та не є належним доказом по справі.

Відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Слід зазначити, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та підготовка матеріалів для їх розгляду покладено на відповідні органи, що уповноважені законом на складання таких протоколів, що не слід ототожнювати із повноваженнями суду, який розглядає справи про адміністративні правопорушення із винесенням рішення, передбаченого положеннями КУпАП, зокрема: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 Кодексу; про закриття справи.

Згідно із п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення не викладено в тому об`ємі, який дає підстави зробити висновок про те, що мала місце подія правопорушення та поза розумним сумнівом доводить наявність в діях особи складу інкримінованого йому діяння, передбаченого саме ч.3 ст.172-11 КУпАП.

Оцінюючи зазначені вище докази, суддя доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Враховуючи визначальну роль протоколу, як доказу підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, з урахуванням наявних порушень, суд позбавлений можливості всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, у відповідності до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП та прийняти рішення щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, в тому числі шляхом надання оцінки доказам, наявним в матеріалах справи, а відтак провадження у справі підлягає закриттю, на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.15, 33 - 35, 221, 252, 280, 283 - 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В.Костюкова