Номер провадження3/205/3648/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАВ №350440 від 12.07.2025 року, гр. ОСОБА_1 12.07.2025 року о 14:20 год., перебуваючи за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_1 , повторно протягом року, вчиняв домашнє насильство, психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: виражався нецензурною лайкою, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомленими відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомили, клопотань про перенесення судового засідання не подавали. У зв`язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілого, суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Диспозиція ч. 3 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суд зауважує, що для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 3 ст.173-2КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу серії ВАВ №350440 від 12.07.2025 року, уповноваженою особою долучено: копію термінового ТЗП серії АА №532234; форму оцінки ризиків домашнього насилля від 12.07.2025 року; рапорт від 12.07.2025 року; витяг з АРМОР;

Разом з тим, з аналізу матеріалів справи вбачається, що: до протоколу серії ВАВ №350440 від 12.07.2025 року не долучено заяви особи, яка вважається потерпілою, про вчинення насильства. Відсутність такої заяви, особливо в контексті ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає повторне правопорушення, істотно знижує достовірність та допустимість інших матеріалів, які не підтверджені з боку потерпілої; матеріали справи не містять письмових пояснень потерпілої, у яких би підтверджувався факт вчинення щодо неї насильства чи будь-яких шкідливих наслідків. Відсутність суб`єктивної оцінки подій з боку особи, яка нібито зазнала насильства, не дозволяє повноцінно встановити наявність психологічної чи іншої шкоди як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони правопорушення; у справі відсутні інші об`єктивні та належні докази на підтвердження повторного вчинення домашнього насильства зокрема, показання свідків, фото- чи відеофіксація, психологічні висновки тощо.

Враховуючи викладене, характер долучених матеріалів оціночний, а не доказовий До протоколу долучено: копію термінового заборонного припису серії АА №532234 яка сама по собі є лише заходом превентивного реагування, але не є доказом вчинення повторного насильства; форму оцінки ризиків домашнього насильства є внутрішнім службовим документом, що ґрунтується на оцінці поліцейського, а не на об`єктивно встановлених фактах; рапорт працівника поліції не є самостійним доказом без інших підтверджуючих матеріалів, згідно з позицією Верховного Суду; витяг з АРМОР є інформаційною довідкою, яка також не доводить факту вчинення повторного насильства без підтримки з боку потерпілої чи незалежних доказів, а від так не є достатніми доказами для визнання особи винною у вчиненні правопорушення, особливо з огляду на презумпцію невинуватості.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.01.2022 у справі №?569/14716/21, особа не може бути притягнута до адміністративної відповідальності виключно на підставі рапорту працівника поліції без інших доказів, які не залишають розумного сумніву у вчиненні правопорушення.

У постанові від 09.03.2023 у справі №?686/15262/20 ВС зазначив: «Оцінка ризиків, рапорт та терміновий заборонний припис не можуть самостійно підтвердити факт вчинення насильства, якщо відсутні пояснення потерпілої, інші матеріали справи та належна доказова база.»

Таким чином, суддею не встановлено жодного доказу на підтвердження тих обставин, які викладені в адміністративному протоколі.

Виходячи з цього, підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наявних обставин, вважаю за необхідне закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.280, ст.284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Максим ТАУС