Номер провадження 33/816/385/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення за те, що вона, 28 вересня 2024 року о 23 год. 07 хв. в м. Суми по проспекту Перемоги в районі буд. 47 керувала транспортним засобом Ford Focus, д/н НОМЕР_1 , будучи позбавленою права керування транспортними засобами згідно постанови №591/8830/24 Зарічного районного суду м. Суми від 09 вересня 2024 року. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, своїми діями порушила п. 2.1 «а», за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 жовтня 2024 року, скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 вересня 2024 року, а на підставі цього, скасувати і рішення від 14 жовтня 2024 року.

В обгрунтування пропуску строку, ОСОБА_1 посилається на те, що про засідання, призначене на 14 жовтня 2024 року вона не знала, а у ті засідання, про які їй було відомо, з`явитись не змогла через воєнний стан і взагалі перебувала за межами міста.

Вказані причини просить визнати поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на незаконність дій працівників поліції щодо складання відносно неї протоколів, перевищення ними своїх службових повноважень, безпідставність звинувачення її у порушенні ПДР та сфабрикування справ про адміністративні правопорушення.

При цьому, апелянт вказує, що завдяки водійському посвідченню вона має дохід, а на спростування перебування її за кермом у стані сп`яніння та на підтвердження того, що вона є професійним водієм, у матеріалах справи є відповідні докази.

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, однак до суду не з`явилась, причини такої неявки не повідомила і клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату чи про проведення такого розгляду виключного за її участі, не надсилала.

З врахуванням вказаного, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП, а тому, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При вирішенні питання поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує, що відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд вважає причини, за яких ОСОБА_1 було пропущено строк на оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 жовтня 2024 року, поважними, що є підставою для поновлення останній вказаного строку.

При цьому, перевіряючи законність прийнятого суддею суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд враховує, що у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя суду першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

Так, ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, а ч. 5 ст. 126 КУпАП - повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Тобто, диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне, протягом року, вчинення порушень, таких як:

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;

- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;

- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суддею суду першої інстанції було встановлено на підставі наявних у справі доказів, а саме, протоколу серії ЕПР1 №138984 від 28 вересня 2024 року, постанови суді Зарічного районного суду м. Суми від 09 вересня 2024 року, якою останню було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, а також постанови серії ЕНА № 3110141 від 22 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. та відеозаписом, який було долучено працівниками поліції до складеного адміністративного матеріалу.

Крім того, з наявної у матеріалах справи довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції вбачається, що відповідно до облікових даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12 липня 2023 року, а транспортний засіб Jeep, номерний знак НОМЕР_1 , належить гр. ОСОБА_2 .

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

Вказаним доказом підтверджується те, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , працівник поліції запитав, чому вона, будучи позбавленою права керування згідно рішення суду та притягнутою до адміністративної відповідальності постановою інспектора поліції за ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, продовжує керувати, однак, відповіді не отримав. При цьому, апеляційний суд зауважує, що після складання відносно ОСОБА_1 постанови за ч. 4 ст. 126 КУпАП повторність вчинення вказаного правопорушення було допущено останньою через незначний проміжок часу, а саме, через 6 днів.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_1 , будучи позбавленою права керування транспортним засобом та притягнутою до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, повторно, протягом року, знову вчинила аналогічне правопорушення, працівник поліції і склав відносно неї протокол саме за ч. 5 ст. 126 КУпАП, правомірність чого сумніву у апеляційного суду не викликає, як і законність визнання судом останньої винуватою за вказаної статтею закону та притягнення її до адміністративної відповідальності з накладенням відповідного адміністративного стягнення.

Що стосується доводів апелянта про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення суддею суду першої інстанції не було враховано того, що працівники поліції перевищили свої службові повноваження та безпідставно звинуватили її у порушенні ПДР, то апеляційний суд зауважує, що вказані обставини спростовуються вищезазначеним відеозаписом, з якого вбачається, що жодних порушень Закону України «Про національну поліцію» з боку поліцейських при зупинці автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та складанні відносно неї адміністративного матеріалу, допущено не було. При цьому, апелянт лише вказує на такі порушення в діях поліцейських, однак не конкретизує, в чому саме вони полягають.

Крім того, на спростовування доводів апелянта, апеляційний суд зауважує, що у даному випадку протокол відносно ОСОБА_1 було складено не у зв`язку з тим, що вона керувала транспортним засобом у стані сп`яніння, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за ч. 5 ст.126 КУпАП, і професійні навички водія, на які остання зауважує, не впливають на наявність в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Інших доводів, на спростовування правильності висновків судді, викладених в оскаржувані постанові, апелянтом у поданій апеляційній скарзі не наведено, і під час апеляційного перегляду таких обставин встановлено не було.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, всупереч доводам ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294,295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 жовтня 2024 року.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.