П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши об`єднану справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , працюючого директором обслуговуючого кооперативу «Альбатрос», особи з інвалідністю 2-ї групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією № 3816 від 24.07.2025 року: ОСОБА_1 , обіймаючи по 01.12.2023 посаду державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби, будучи державним службовцем категорії «В», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII, та приміткою до ст.172-6 КУпАП, суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII, в порушення вимог абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII, несвоєчасно 28.06.2025 без поважних причин подав декларацію при звільненні особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією № 3817 від 24.07.2025 року: ОСОБА_1 , обіймаючи по 01.12.2023 посаду державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби, будучи державним службовцем категорії «В», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII, та приміткою до ст.172-6 КУпАП, суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII, в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII, несвоєчасно 20.05.2024 без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2025 справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердив.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області Шлапацький О.В., надав суду висновок у справі про адміністративне правопорушення та вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, вина у вчиненні вказаних правопорушень доводиться матеріалами справи, а тому прокурор просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора Шлапацького О.В. та дослідивши висновок прокурора у справі про адміністративне правопорушення, а також докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією № 3816 від 24.07.2025 року, протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією № 3817 від 24.07.2025 року, копію паспорта, письмові пояснення ОСОБА_1 від 02.07.2025, копію наказу №3433/03 від 14.07.2021, копію наказу №1674-к від 10.05.2023, копію наказу №4229-к від 23.11.2023, копію присяги Якобчука С.М. від 15.07.2020, копію особової картки державного службовця №344/103, копію посадової інструкції, роздруківку результату пошуку з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, роздруківку послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», копію науково-експертного висновку, копію листа № 04-18/10-1584 від 11.09.2018, копію положення про управління стратегічних розслідувань в Київській області, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст.280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 176-2 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст.1 Закону України №1700-VII «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Стаття 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначає, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема державні службовці.

Згідно ч.1 ст.45 Закону України №1700-VII «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно ч.2 ст.45 Закону України №1700-VII «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином суддя встановив, що ОСОБА_1 , обіймаючи по 01.12.2023 посаду державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби, будучи державним службовцем категорії «В», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII, та приміткою до ст.172-6 КУпАП, суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII, в порушення вимог абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII, несвоєчасно, а саме 28.06.2025 без поважних причин подав декларацію при звільненні особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

Крім цього суддя встановив, що ОСОБА_1 , обіймаючи по 01.12.2023 посаду державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби, будучи державним службовцем категорії «В», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII, та приміткою до ст.172-6 КУпАП, суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII, в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII, несвоєчасно, а саме 20.05.2024 без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Місце вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати електронну декларацію через мережу Інтернет в будь-якому місці. Але, оскільки останній на дату вчинення правопорушення був звільненим із займаної посади, то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу місця його реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 .

Суддя зазначає, що вказане правопорушення не є триваючим, оскільки законодавством встановлено чіткі терміни подання декларації особи, уповноваженої з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, тому якщо до настання відповідної календарної дати особа не виконала вимоги Закону вона вважається такою, що вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Оскільки граничною датою подання вищевказаних декларацій особи, уповноваженої на виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, тому в даному випадку датою вчинення адміністративного правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення № 3816 є 01.01.2024, а датою вчинення адміністративного правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення № 3817 є 01.04.2024.

Фактичним моментом виявлення вчинених ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, суддя вважає 24.07.2025.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП встановлена та підтверджується наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які були досліджені судом під час судового розгляду у відповідності до ст.252 КУпАП та поясненнями ОСОБА_1 , які останній надав в судовому засіданні.

Суддя зазначає, що статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суддя дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП доведена «поза розумним сумнівом».

При призначенні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, її ставлення до вчиненого.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 172-6, 268, 283, 284, 285 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно із статтею 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь