КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/7076/25-пГоловуючий у І інстанції: Юшков М.М.
Провадження №33/824/2764/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01липня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Хром`як У.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києвавід 19березня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Хром`як У.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що не зважаючи на подане захисником Хром'як У.В. клопотання про відкладення, суд 19.03.2025 року розглянув справу та виніс постанову без урахування обставин, зазначених у клопотанні. Це свідчить про порушення права ОСОБА_1 на належний судовий розгляд, що є підставою для скасування постанови.

Також захисник зазначає, що суд не взяв до уваги і подане клопотання про об`єднання даного провадження із провадженням № 757/7076/25-п, у якому ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Внаслідок цього на ОСОБА_1 було накладено два окремі адміністративні стягнення, що суперечить вимогам законодавства щодо призначення покарання при розгляді пов`язаних правопорушень.

Окрім цього, захисник Хром`як У.В. зазначає, що ОСОБА_1 з`явилась до Печерського УП ГУНП в м. Києві для надання пояснень 27.12.2024 року, проте протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №231664 було складено лише 27.01.2025 року, що свідчить про недотримання вимог, встановлених у ч.2 ст.254 КУпАП.

За результатами апеляційного перегляду просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Разом із апеляційною скаргоюзахисник Хром як У.В. подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що ОСОБА_1 не отримала постанову суду у встановлений законом строк, а тому була позбавлена можливості своєчасно подати апеляційну скаргу. Оскільки пропуск строку спричинений незалежними він неї обставинами, вважає, що причини пропуску є поважними та підлягають поновленню.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження,оскільки наведені у клопотання обставини підтверджуються матеріалами справи. Крім цього, матеріали справи містять підтвердження того, що постанова надсилалась ОСОБА_1 09.04.2025 року, тобто поза межами десятиденного строку на апеляційне оскарження. При цьому, апеляційна скарга захисником Хром'як У.В. була подана 07.04.2025 року.

З цих підстав судзадовольняє клопотання захисника Хром'як У.В. та поновлює їй строк на апеляційне оскарження.

ОСОБА_1 та її захисник Хом`як У.В., будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин неявки до суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду не подавали.

З метою забезпечення розгляду апеляційної скарги в розумні строки, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести її розгляд за відсутності учасників судового провадження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона 20.12.2024 рокуо 22 год. 25 хв., керуючи транспортним засобом «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , по бул. М. Міхновського,в районі будинку 32А, в місті Києві,будучи причетною до ДТП, місце пригоди залишила, чим порушила вимоги п.2.10(а) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Розглянувши справу у відповідності до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, та дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.10(а) ПДР України.

Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, суддя обґрунтував доказами, які містяться в матеріалах провадження, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення від 27.01.2025 року серії ЕПР1 № 231664, відеозаписом з камери відеоспостереження, схемою місця ДТП та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Суд апеляційноїінстанціївважаєтакерішеннязаконним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою на те особою у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, містить усі необхідні дані, на підставі яких можливо встановити фактичні обставини вчиненого правопорушення.

Доводи захисника про те, що протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП не були об`єднані в одне провадження, є необґрунтованими та таким, що не відповідають фактичним обставинам справи і положенням КУпАП.

Відповідно до ст.124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Поряд з цим, ст.122-4 КУпАП передбачено, що залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Тобто йдеться не про одне, а про два окремі адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена різними нормами:

Частиною 1 статті 36 КУпАП прямо передбачено, що у разі вчинення однією особою кількох адміністративних правопорушень, відповідальність настає за кожне з них окремо, якщо інше не передбачено законом.

Об`єднання проваджень у справі про адміністративні правопорушення не є обов`язком, а правом суду, яке реалізується у випадках, коли провадження стосується однієї події чи тісно пов`язаних між собою фактів, і об`єднання не порушує прав учасників справи. Проте відсутність об`єднання не впливає на законність притягнення до відповідальності за кожне правопорушення окремо, якщо склад кожного з них підтверджено належними доказами.

Крім цього, доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений лише 27.01.2025 року, тоді як сама ОСОБА_1 допитувалась працівниками поліції 27.12.2024 року, також не спростовують винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП. Крім цього, навіть з урахуванням тривалого часу складання протоколу про адміністративне правопорушення, строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, порушені не були.

За наведених обставин притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП суд апеляційної інстанції визнає законним та обґрунтованим.

Також захисник Хром`як У.В. посилається на те, що справа була розглянута судом без врахування клопотання про її відкладення, що порушує права ОСОБА_1 на належний судовий розгляд, та є підставою для скасування постанови.

Однак як вбачається з матеріалів справи, до суду першої інстанції неодноразово надходили клопотання про відкладення від захисників ОСОБА_1.Таку поведінку суд першої інстанції розцінив як затягування процесу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б стали підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Хом`як У.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Печерського районного суду міста Києвавід 19березня 2025 року, ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, залишити без змін, аапеляційну скаргу захисника Хом`як У.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз