Справа № 138/2273/25
Провадження №:3/138/829/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Савкова І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого не офіційно, паспорт громадянина України - НОМЕР_2 , ІПН - НОМЕР_3 , ном. тел. НОМЕР_4 ,-

за ч.1 ст.204-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №333710 від 23.07.2025 відносно ОСОБА_1 , згідно якого, останній 23.07.2025, о 15 год 40 хв на напрямку н.п. Могилів-Подільський (Україна) - н.п. Отач (Р Молдова) в районі прикордонного знаку №0125, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску, а саме рухався безпосередньо до річки Дністер для незаконного перетинання державного кордону України вплав через річку Дністер, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП не визнав. Повідомив, що працює не офіційно різноробочим. 23.07.2025 разом із ОСОБА_2 і ОСОБА_3 їхав з кладовища с. Лучинчик де здійснювали реконструкцію могили. Після того, як закінчили роботу в с. Лучинчик, їхали по польовій дорозі на інше кладовище. Працівники прикордонної служби зупинили на полі неподалік с. Вендичани, що знаходяться за 22 км. від м. Могилів-Подільський, сказали надати документи. Перевіряючи документи прикордонники виявили, що ОСОБА_4 не обновив дані в ТЦК, після чого запропонували проїхати з ними до блок посту, що знаходиться перед с.Вендичани. Через деякий час до блок - посту приїхала група прикордонників, які нічого не пояснюючи відвезли його до військової частини, де було складено протокол. За що складали протокол не зрозумів, так-як був переляканий. Протокол не читав.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що в липні місяці, точно дати не пам`ятає, попросив ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 відреставрувати могилу в с. Лучинчик. Свідок повідомив, що до нього зателефонував ОСОБА_8 і повідомив, що їх зупинили працівники прикордонної служби коли вони їхали в сусіднє село на інше кладовище. Приїхавши на блок пост, свідкові стало відомо, що хлопців зупинили на польовій дорозі, під час, перевірки документів працівники прикордонної служби виявили, що ОСОБА_4 не поновив дані в ТЦК, після чого запропонували поїхати з ними до блок посту, що знаходиться перед смт.Вендичани. ОСОБА_4 від блок-посту втік. Підтвердив, що ОСОБА_1 забрали працівники прикордонної служби до військової частини, що було там йому не відомо.

В підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, надано та досліджено в судовому засіданні: протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №333710 від 23.07.2025; рапорти військовослужбовців Державної прикордонної служби України про обставини вказаного правопорушення;план-схему до протоколу.

Дослідивши зміст протоколу з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 4 частин третьої статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно ч.1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно ст.12 вказаного Закону, пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що наявні в матеріалах справи докази є недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №333710 від 23.07.2025 ОСОБА_1 23.07.2025, о 15 год 40 хв на напрямку н.п. Могилів-Подільський (Україна) - н.п. Отач (Р Молдова) в районі прикордонного знаку №0125, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску, а саме рухався безпосередньо до річки Дністер для незаконного перетинання державного кордону України вплав через річку Дністер.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для висновку про винуватість особи, якщо не підтверджений іншими доказами.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано, як доказ на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, рапорти інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_9 та інспектора прикордонної служби 1 категорії-водій відділення моніторингу обстановки впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_10 .

Разом з тим, дані рапорти, які за своєю природою є внутрішніми документами, містять загальні формулювання. У розумінні ст. 251 КУпАП такі рапорти не можуть вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, без підтвердження іншими документами.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а.

Зі змісту протоколу неможливо встановити точне місце виявлення ОСОБА_1 , а зібрані докази не можуть спростувати позицію захисту, що військовослужбовці виявили ОСОБА_1 та затримали для з`ясування обставин при в`їзді в смт. Вендичани, що знаходиться на відстані 22 км від м. Могилів-Подільського і відповідно від р. Дністер. Незрозуміло, яким чином останній намагався вчинити вказані дії, тобто не розкрито спосіб вчинення правопорушення, що є необхідним для встановлення об`єктивної сторони правопорушення.

Таким чином, дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що у справі відсутні докази, які у своїй сукупності доводять спробу ОСОБА_1 на незаконний перетин кордону за зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Інших доказів в підтвердження наявності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а саме спроби незаконного перетину державного кордону України, будь- яким способом поза пунктами пропуску, суду не надано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У відповідності до ст.62 Конституції України, ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У п.43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), сформовано висновок згідно з яким «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.204-1, п.1 ч. 1 ст. 247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП, (протокол серії ПдРУ №333710 від 23.07.2025) закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: І.М. Савкова