Справа № 565/1718/25
Провадження № 3/565/518/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року м.Вараш

Суддя Вараського міського суду Рівненської області Бренчук Г.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.2 ст.51 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №470162 від 18 липня 2025 року ОСОБА_1 18 липня 2025 року, близько 14 год. 00 хв., в АДРЕСА_2 , здійснив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а саме викрав телефон «Samsung» загальною вартістю 1 000,00 грн.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.51 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, які повернулися до суду із відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Німеччини» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №470162 від 18 липня 2025 року слідує, що протокол складався в присутності ОСОБА_1 , останньому було повідомлено про розгляд зазначеного протоколу у Вараському міському суді Рівненської області.

Відомості про розгляд справи також оприлюднені на офіційному сайті Вараського міського суду Рівненської області.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, пояснення потерпілої, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №470162 від 18 липня 2025 року, рапорт ЄО №5997 від 18 липня 2025 року, письмові пояснення ОСОБА_2 .

Згідно з фабулою ЄО №5997 від 18 липня 2025 року зі служби 102 18 липня 2025 року о 15 год. 40 хв. надійшло повідомлення ОСОБА_3 про те, що в за адресою АДРЕСА_3 , годину тому відома особа викрала кнопковий мобільний телефон швагра заявника Самсунг, без чохла, шляхом вільного доступу. Телефон був в кімнаті швагра на ліжку. Момент крадіжки швагро не бачив, має групу інвалідності. Заявник підозрює в крадіжці мобільного телефону ОСОБА_1 , що має доступ до помешкання, здійснює догляд за шваґром заявника. Наразі телефон в ломбарді.

Рапорт оперативного чергового про реєстрацію відомостей про подію у Журналі єдиного обліку, містить повідомлення про можливе правопорушення, однак не підтверджує вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

У поясненнях ОСОБА_2 від 18 липня 2025 року зазначено, що 18 липня 2025 року близько 14 год. 00 хв. в АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 вчинив крадіжку телефону Самсунг дуос, золотистого кольору, вартістю одна тисяча гривень, після чого здав його до ломбарду.

Жодних інших доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 здійснив крадіжку телефону, а також на обґрунтування обставин, зазначених у протоколі про адміністративні правопорушення, до матеріалів справи не додано.

У ст.7 КУпАП зазначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Згідно з ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо винуватості особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у даній справі згідно з п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.51, 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.51 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Вараський міський суд Рівненської області.

Суддя Г.В.Бренчук