КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3634/2025 Головуючий суддя у суді першої інстанції: Бушеленко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю потерпілого ОСОБА_1 , його представника Каплі А.С., захисника Шурхна А.А., розглянувши апеляційну скаргу представника Каплі Аліни Степанівни в інтересах потерпілого ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року адміністративне провадження відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №961494 від 19.12.2024, 15.10.2024 о 19:30 у м. Києві на нерегульованому перехресті вул. Васильківської та вул. Сумської водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Acura RDX, д.н.з. НОМЕР_1 , при повороті ліворуч не надав дорогу автомобілю Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, у результаті чого сталося їх зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись із постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року, представник Капля А.С. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року, прийняту постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП. Суд першої інстанції провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрив у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, без встановлення фактичних обставин справи, без з`ясування питання винуватості чи невинуватості у порушенні Правил дорожнього руху, без визначення питання наявності чи відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування наведеного апелянт посилається на те, що постанова є необґрунтованою, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та грубо порушено норм процесуального права; судовий розгляд проведено не повно; не з`ясовано усі обставини справи; судом не дано оцінки діям ОСОБА_2 щодо наявності в його діях порушень ПДР України, вказаних в адміністративному протоколі.

Разом з цим, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду як такий, що пропущений з поважних причин. Зокрема вказує на те, що не була присутня у судовому засіданні, резолютивна частина оголошувалася у її відсутність, а відтак вона не була обізнана зі змістом оскаржуваного рішення; копію оскаржуваної постанови отримала 16 травня 2025 року на електронну адресу; наполягає, що відсутність повного тексту судового рішення унеможливило написання апеляційної скарги з належним обґрунтуванням доказів.

Розглянувши клопотання представника потерпілого Каплі А.С., з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки в матеріалах справи наявний супровідний лист, в якому зазначено, що копія постанови направлена на електронну адресу Каплі А.С. 16.05.2025.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_1 , його представника Каплі А.С., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення захисника Шурхна А.А., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судове засідання у суді першої інстанції призначено в межах строку накладення адміністративного стягнення.

Клопотання захисника Шурхна А.А. в інтересах ОСОБА_5 про закриття адміністративного провадження надійшло до суду першої інстанції 21.04.2025 через систему «Електронний суд», після того як з моменту події минуло більше трьох місяців.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Водночас, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приписи ст.247 КУпАП є імперативними, а отже вказують на те, що суд у разі закінчення строків повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Положеннями ч.2 ст.38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

При цьому, слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Крім того, Законом визначені підстави для закриття провадження як з реабілітуючих підстав (п. 1 ст. 247 КУпАП), та і з нереабілітуючих (п. 7 ст. 247 КУпАП).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не заявляла вимог про перегляд справи в апеляційному порядку по суті з метою доведення своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, тобто про свою реабілітацію не клопоче.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не повно розглянуто адміністративні матеріали, зокрема не встановлено фактичні обставини та не вирішено питання доведеності винуватості ОСОБА_2 у порушенні ним п. 16.13 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - є неспроможними, оскільки судом першої інстанції провадження у справі закрите на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто з нереабілітуючих підстав.

Отже, за відсутності складу адміністративного правопорушення неможливе закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративної відповідальності - з нереабілітуючих підстав.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника Каплі А.С. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 як необґрунтована задоволенню не підлягає, відтак відсутні підстави для зміни постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання представника Каплі Аліни Степанівни задовольнити. Строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року - поновити.

Апеляційну скаргу представника Каплі Аліни Степанівни в інтересах потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року про закриття адміністративного провадження щодо ОСОБА_2 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло