Справа № 375/1984/25
Провадження № 3/375/1270/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року селище Рокитне Білоцерківського району Київської області

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Антипенко В.П., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від батальйону №2 полку ПП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2025 року до Рокитнянського районного суду Київської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення:

-серії ЕПР1№ 409740 від 02.08.2025, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, справа № 375/1984/25 (провадження № 3/375/1270/25),

-серії ЕПР1№ 409754 від 02.08.2025, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, справа № 375/1985/25 (провадження № 3/375/1271/25),

-серії ЕПР1№ 409743 від 02.08.2025, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, справа № 375/1986/25 (провадження № 3/375/1272/25),

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Пунктом 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 визначено, що у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Із урахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що два адміністративні протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення підлягають об`єднанню в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав себе винуватим за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Розкаявся за вчинене.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до положення пункту 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо ч. 5 ст. 126 КУпАП

Адміністративним правопорушенням, в розумінні частини 5 статті 126 КУпАП, є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до пп. «а» п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП правопорушення встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

протоколом про адміністративне правопорруення серії ЕПР1№ ЕПР1№ 409740 від 02.08.2025, з якого вбачається, що 02.08.2025, о 02 годині 00 хвилини в селищі Рокитне по вул. Гайова,90 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким т/з, правопорушення вчинено повторно протягом року постанова серії ЕНА № 4662579 від 05.05.2025, чим вчинив адміністративне правопорушення передбаченим частиною 5 статті 126 КУпАП.

довідкою щодо кваліфікації адміністративного правопорушення від 20.01.2025 року відповідно до якої ОСОБА_1 05.05.2025 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП про що винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4662579;

Вказаний факт підтверджується відеозаписом зафіксованим із застосуванням нагрудної камери патрульного поліцейського, та записаною копією на СD-диск 1/2 у файлі clip-3, починаючи із початку запису зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

За таких обставин суддя вважає доведеним факт порушення водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом пп. «а» п. 2.1 ПДР та скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Щодо ч. 1 ст. 130 КУпАП

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1№ 409754 від 02.08.2025 вбачається, що 02.08.2025, о 02 годині 00 хвилини в селищі Рокитне по вул. Гайова,90 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці або у найближчому медичному закладі відмовився.

Відповідно до акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими у нього ознаками: поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, запах алкоголю з порожнини рота.

Факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується також даними файлів зафіксованими із застосуванням нагрудної камери патрульного поліцейського, та записаною копією на СD-диск 1/2 у файлі clip-0, починаючи із початку запису зафіксовано переслідування ОСОБА_1 . Пропозицію та відмову від проходження огляду зафіксовано у файлі clip-0.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Приписи вказаної норми права визначають послідовність дій під час огляду на стан алкогольного сп`яніння: 1). Огляд проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 2) У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналізуючи у сукупності порядок дій працівника поліції під час оформлення матеріалів при виявленні у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та проведення огляду правопорушника на стан сп`яніння, приходжу до висновку, що працівником поліції дотримано процедуру встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо ч. 1 ст. 122-2 КУпАП

Адміністративним правопорушенням, в розумінні ч. 1 ст.122-2 КУпАП, зокрема, невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до пп «б» п. 8.9. ПДР, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 409743 від 02.08.2025 вбачається, що 02.08.2025, о 02 годині 00 хвилини в селищі Рокитне по вул. Гайова,90 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору та увімкненням спеціального звукового сигналу.

Факт керування транспортним засобом та невиконання вимоги про зупинку поліцейського підтверджується також даними файлів зафіксованими із застосуванням нагрудної камери патрульного поліцейського, та записаною копією на СD-диск у файлі clip-3, починаючи із початку запису.

За таких обставин суддя вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 п. 2.4 ПДР та скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Наведені вище судом докази є належними та такими, що поза розумним сумнівом доводять наявність події адміністративного правопорушеня та вини ОСОБА_2 у його вчиненні, а тому приймаються судом до уваги.

Вирішуючи питання про визначення виду і розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до правопорушника, суддя дійшов до таких висновків.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Найбільш серйозне правопорушення із числа вчинених ОСОБА_1 є правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП. Отже стягнення має бути накладено у межах санкції цієї частини статті.

Санкцією ч.5 статті 126 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 згідно зі статтею 34 КУпАП, суддею не встановлено.

Обставин, що згідно зі статтею 35 КУпАП, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддя вважає вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП у стані сп`яніння.

Суддя звертає увагу на позицію висловлену у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду у справі № 702/301/20 від 04.09.2023 року, в якій зазначається, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання. Враховуючи зазначене, виходячи із аналізу положень статей 1, 50, 55, 65, 286, 286-1 КК України, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суду» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вказаний правовий висновок, а також враховуючи, що ні Глава 3 та 4 КУпАП, ні ст. ст. 126, 130 КУпАП не містять жодних обмежень чи заборони щодо застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом до особи, яка не має такого права, то суд враховуючи принцип справедливості та принцип рівності всіх перед законом, а також з метою виховання особи в дусі додержання законів України та запобіганню вчинення нових правопорушень, дійшов висновку про необхідність призначення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 5 ст 126 КУпАП.

Оскільки матеріали справи не містять відомостей про власника транспортного засобу, зокрема, немає доказів належності на праві власності вказаного транспортного засобу саме ОСОБА_1 , суддя вирішив не вилучати вказаний транспортний засіб, адже вилучення, (навіть оплатне), майна, яке не належить правопорушнику, а іншій непричетній до правопорушення особі, не відповідатиме закону.

У відповідності до вимог пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника. необхідно стягнути судовий збір, у розмірі 0,2% розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605 гривень 60 копійок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 33, 36, 40-1, п. 1 ст. 247, 251-252, 268, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 375/1984/25 (провадження № 3/375/1270/25), 375/1985/25 (провадження № 3/375/1271/25) та 375/1986/25 (провадження № 3/375/1272/25) відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 122-1 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Присвоїти об`єднаній справі загальний номер: 375/1984/25 (провадження № 3/375/1270/25)

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 статті 126, ч. 1 ст. 122-1 та ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот гривень) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 (сім) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф підлягає стягненню на користь держави (рахунок отримувача: UA0010001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету:21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Судовий збір підлягає стягненню в дохід держави (рахунок отримувача: UA 0026001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя В. П. Антипенко