Справа № 145/1120/25
Провадження №3/145/411/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2025 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Іванець В. Д. , розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою освітою, безробітного, одруженого, на утриманні має 3 малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП

за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Тиврівського районного суду Вінницької області 11.08.2025 надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №154452 від 02.08.2025 установлено, що 02.08.2025 о 20:15 год за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 здійснив психологічне насильство до своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував, чим спричинив шкоду психічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Частиною 3 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого (ч. 1); діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи (ч. 2).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що наприкінці липня 2025 року придбав огірків та попросив дружину їх законсервувати на зиму, бо їх полюбляють діти. Водночас 2 серпня, коли повернувся з роботи, то побачив, що дружина викинула огірки на смітник. Коли запитав, що сталося, то остання відповіла, що в неї не має часу. При цьому дружина постійно знаходиться вдома та переглядає відео в інтернеті. З цих причин він відімкнув інтернет-кабель. Після чого дружина повідомила, якщо він не відновить з`єднання, то викличе поліцію, що вона вже неодноразово робила. На це не відреагував та пішов, на дружину не кричав та не ображав її.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд зауважує, що згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється із суворим додержанням законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

У силу вимог ст. 256 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на диспозицію ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, за якою інкриміновано дії ОСОБА_1 , зі сторони особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративні правопорушення, слід було надати суду належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, в тому числі відомості про підтвердження факту повторності вчинення протягом року ОСОБА_1 порушення, передбаченого ч. 1, 2 цієї статті, що останнього піддано адміністративному стягненню, а також про заподіяну шкоду та в чому вона виражається.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

На підтвердження обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, особа уповноважена на складання протоколів про адміністративні правопорушення надала суду наступні докази: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, пояснення потерпілої ОСОБА_2 , згідно з якими остання зазначає, що у неї виникло непорозуміння з чоловіком, який грубо та нетактовно спілкувався та відрізав інтернет у будинку, інших доказів матеріали справи не містять.

Наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не узгоджуються з поясненнями наданими безпосередньо в судовому засіданні ОСОБА_1 та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та спростовуються ними. Будь-яких інших об`єктивних доказів, які б свідчили про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 суду не надано, як і не надано підтвердження вчинення ним аналогічного адміністративного правопорушення протягом року та накладення на нього за це стягнення.

При цьому сама потерпіла в своєму поясненні спростувала те, що їй завдана будь-яка шкода, в тому числі шкода її фізичному чи психічному здоров`ю.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, які ставляться у вину особі та складають склад адміністративного правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, так і правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173-2, 245, 247, 251, 268, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Суддя Іванець В. Д.