Справа №: 343/333/22
Провадження №: 3/343/23/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

17 лютого 2022 року у Долинський районний суд Івано-Франківської області поступили матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

26 березня 2022 року на електронну адресу суду поступило клопотання ОСОБА_1 , у якому він вказав, що прибути у судове засідання та брати участь у справі не має можливості, оскільки призваний для проходження військової служби по мобілізації, що підтверджується довідкою № 257 від 26.03.2022, виданою начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 , яка долучена до клопотання. У зв`язку з вищевказаним фактом просить зупинити розгляд даної справи до моменту його змоги прийняти участь у засіданні. При зникненні чи відсутності обставин, які перешкоджають йому приймати участь у розгляді справи, зобов`язується суд повідомити додатково (а.с. 14, 15).

З метою дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зважаючи на її бажання брати участь у судовому засіданні та враховуючи виконання ОСОБА_1 конституційного обов`язку по захисту держави, суд відклав розгляд справи до закінчення воєнного стану, термін якого Указом Президента України №2119-IХ продовжено на 30 діб, тобто до 25 квітня 2022 року.

24 травня 2022 року на електронну адресу суду поступило ще одне клопотання ОСОБА_1 , у якому він вказав, що прибути у судове засідання не має змоги, оскільки призваний по мобілізації та продовжує нести службу у військовій частині НОМЕР_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.04.2022 № 3. На підтвердження вказаного до клопотання долучив довідку № 627 від 21.05.2022 (а.с. 22, 23).

Для підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у лавах Збройних Сил України, суд звернувся з відповідною вимогою до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 20), на яку отримав повідомлення № 385 від 17.05.2022, з якого вбачається, що на підставі указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 громадянин ОСОБА_1 призваний по мобілізації 21.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_4 у 233 ЗВП АДРЕСА_1 (а.с. 21).

За вказаної обставини суд, згідно з постановою від 24.05.2022, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП зупинив до звільнення останнього з військової служби.

На неодноразові запити суду щодо проходження військової служби особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомляв (повідомлення за № 1749 від 15.12.2022, № 751 від 24.04.2023, № 1806 від 25.08.2023, № 2804 від 04.12.2023, № 1176 від 25.03.2024, № 2054 від 22.07.2024, № 3674 від 28.10.2024), що ОСОБА_1 21.03.2022 призваний на військову службу під час мобілізації та проходить проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , а згідно з повідомленням № 151 від 13.01.2025 останній проходить службу у в/ч НОМЕР_1 .

З метою установлення чи і надалі проходить військову службу ОСОБА_1 та чи бере він безпосередньо участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою аргесією Російської Федерації проти України, чи може він взяти участь у судовому засіданні суд звернувся із відповідним запитом і у військову частину НОМЕР_1 , з якої 22.05.2025 отримав відповідь про самовільне залишення ОСОБА_1 військової частини, проведення ним часу на власний розсуд і ухилення від проходження військовї служби.

Згідно з постановою від 23.05.2025, суд відновив провадження у справі.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим у встановленому законом порядку про розгляд справи (шляхом направлення рекомендованих листів з повідомленням про виклик до суду та розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади), в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, тому суд з урахуванням вимог ст. 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд даної справи за його відсутності.

Суд, вивчивши адмінматеріали, дійшов такого висновку.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що знайшла своє відображення зокрема в рішеннях у справах "Надточій проти України", "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини" та "Лутц проти Німеччини", справи про адміністративні правопорушення за своєю правовою природою, з огляду на характер правопорушення, його кваліфікацію та суворість передбаченого покарання, мають ознаки та критерії, достатні для віднесення їх до проваджень кримінально-правового характеру.

Наведене робить можливим застосування за аналогією норм закону України про кримінальну відповідальність при вирішенні питань, які напряму не врегульовані Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно із п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", судам роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку, встановленому КПК України.

Статтею 49 КК України визначені строки давності у зв`язку із закінченням яких особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Відповідно до положень ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду наголошує, що нез`явлення обвинуваченого до суду на виклик через захист держави від збройної агресії Російської Федерації не може свідчити про умисне вчинення дій, спрямованих на ухилення від суду, що виключає закінчення строків давності й зупиняє строки, визначені ч. 1 ст. 49 КК України (постанова колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 16.05.2023 у справі № 554/10716/19).

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що якщо закінчились певні строки давності згідно ст. 49 КК України, то звільнення від відповідальності є не правом, а обов`язком суду.

Таким чином, положеннями КК України, КУпАП та усталеною судовою практикою чітко визначено, що в разі закінчення строків притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності, особу належить звільнити від такої, і це не право, а обов`язок суду.

Як слідує з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 поставлено у провину вчинення ним 10 лютого 2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак, на момент призначення справи до судового розгляду ОСОБА_1 був призваний по мобілізації на військову службу, яку ніс у різних частинах, здійснюючи захист держави від збройної агресії РФ, яку в даний час самовільно залишив, а відтак відпали обставини, які б унеможливлювали його участь у розгляді справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Визначення у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

На момент розгляду даної справи в суді закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення, відтак провадження в справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю. При цьому п. 7 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності. Дана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013, де в п. 137 вказано, що строки давності слугують кільком важливим цілям: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Розглянути дану справу у встановлені законом строки (один рік з дня вчинення) у суду не було можливості, у зв`язку з тим, що справа поступила на розгляд Долинського районного суду Івано-Франківської області 17.02.2022, однак з 24.02.2022 розпочалося повномасштабне збройне вторгнення Російської Федерації на територію України, а ОСОБА_3 21.03.2022 призваний на військову службу по мобілізації, у зв`язку з чим 24.05.2022 провадження у справі було зупинено, і відновлено таке тільки після отримання 22.05.2025 повідомлення з війської частини на запит суду про самовільне залишення частини останнім.

Зі змісту п. 7 ст. 247 КУпАП слідує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що в даному випадку датою уміненого у провину правопорушення є 10 лютого 2022 року, на час розгляду справи після відновлення провадження минуло більше одного року, а зупинення провадження було зумовлене перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі та неможливістю безпосередньо брати участь у розгляді справи та захищатися від висунутого обвинувачення у зв`язку з виконанням свого конституційного обов`язку, тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, ст. 38, ч. 1 ст. 130, п. 7 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И Л А:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич