Справа № 175/8730/25
Провадження № 3/175/4143/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"30" липня 2025 р. с-ще Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Краснокутська Н.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військове звання солдат, місце служби і посада робітник підсобник військової частини НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

18.04.2025 року, приблизно об 08 годині 30 хвилин, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та виконуючи обов`язки військової служби в умовах особливого періоду, знаходився на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан сп`яніння № 2590 від 18.04.2025 року, показниками технічних приладів, письмовими поясненнями, копією військового квитка, заявою про визнання вини.

Таким чином, встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Суд під час накладання адміністративного стягнення, передбаченого санкцією статті також, повинен переконатися у тому, чи не закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності. Строки притягнення до адміністративної відповідальності закріплено в ст. 38 КУпАП. Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як вбачається з справи про адміністративне правопорушення, вказане в протоколі про адміністративне правопорушення діяння було вчинено 18.04.2025 року, на час його виявлення воно не було триваючим. Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 був складений 18.04.2025 року. Ця справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 07.07.2025 року і в подальшому була призначена до судового розгляду на 09.07.2025 року та 30.07.2025 року.

Отже, суд проаналізувавши справу про адміністративні правопорушення, доходить висновку про те, що строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закінчилися. Тому суд доходить висновку, що особу не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності та її слід звільнити від відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо встановлення вини під час закриття справи по строкам суд зазначає наступне, а саме: Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення». Отже, суд доходить висновку про те, що у випадку закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності правопорушника вина встановлюється, тому що закінчення строку не є реабілітуючою обставиною.

Керуючись ст.ст. 38, ч. 3 ст. 172-20, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, які передбачені ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. С. Краснокутська