Справа №521/6641/25
Номер провадження 3/521/3162/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Шевчук Н.О., за участю секретаря судового засідання Жекової А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянинки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП України.

Так, згідно електронного протоколу про адміністративне правопорушення від 14.04.2025 року ЕПР1 №300792, вбачається, що 14.04.2025 року, о 19 год. 06 хв. в м. Одесі по вул. Космонавтів, 17, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем БМВ, державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку лікаря №000907 від 14.04.2025 року, чим порушила п. 2.9. А «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Законом України від 26.02.2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, відповідно до якого, зокрема, змінено найменування Малиновського районного суду м. Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

12.05.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси від захисника Деордіци Х.І. через підсистему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення, у яких захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності просив суд провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, вказані вище пояснення обґрунтовані тим, що з відеозаписів, які були долучені до матеріалів справи, де зафіксовані події, що мали місце 14.04.2025 року, зокрема, не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто, на переконання захисника, матеріалами справи не підтверджено ані факту керування ОСОБА_1 , ані факту зупинки транспортного засобу, за кермом якого перебувала остання. Наведене, на думку захисника, свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, яке їй інкримінується.

Постановою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 20.05.2025 року у справі №521/6641/25 усне клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Тарановського Дмитра Сергійовича про виклик в судове засідання свідків, а саме: ОСОБА_2 та інспектора 1 взводу 6 роти 1 батальйону УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Воробйова Віталія Васильовича було задоволено; викликано в судове засідання для надання пояснень по суті справи: ОСОБА_2 , інспектора 1 взводу 6 роти 1 батальйону УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Воробйова Віталія Васильовича.

В судовому засіданні, яке відбувалося 05.06.2025 року ОСОБА_1 вину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні не визнала, вказала, що не керувала транспортним засобом 14.04.2025 року, ним керував ОСОБА_2 , який близько 19 год. в м. Одесі по вул. Космонавтів вийшов до аптеки за ліками.

Захисник підтримав в судовому засіданні позицію своєї підзахисної та зауважив, що оскільки у даному разі відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то і підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності у даному разі за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 , якого судом було приведено до присяги вказав, що 14.04.2025 року після роботи, він, за кермом автомобіля БМВ, державний номерний знак НОМЕР_2 поїхав за своєю дівчиною Христиною в центр міста, де забрав останню, та вони поїхали додому, оскільки проживають разом за адресою: АДРЕСА_2 . Як пояснив свідок, по дорозі додому, він вирішив заїхати в аптеку та купити ліки. Припаркувавши авто, як пояснив ОСОБА_2 , він зайшов в аптеку, а Христина залишилася в авто на пасажирському сидінні. В момент виходу з аптеки його намагалися затримати працівники ТЦК. Христина, побачивши, що його не відпускають, вибігла з авто та намагалася перешкодити працівникам ТЦК забрати ОСОБА_2 .

На запитання головуючого про те, хто керував транспортним засобом, ОСОБА_2 пояснив, що саме він в цей день був за кермом, має посвідчення на право керування транспортними засобами.

Інспектор 1 взводу 6 роти 1 батальйону УПП в Одеській області старший лейтенант поліції Воробйов Віталій Васильович в судове засідання не з`явився, постанову суду про виклик його в судове засідання для надання пояснень отримав 11.06.2025 року.

12.08.2025 року, під час розгляду даної справи судом ухвалено слухати справу без участі ОСОБА_3 за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП України, письмові пояснення захисника Деордіци Х.І., заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні осіб, суд приходить до такого.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення суддею про водиться в межах тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 звертається увага суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшла своє підтвердження, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу правопорушення, виходячи з такого.

Положення ст.130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, у тому числі алкогольного.

Як встановлено судом під час розгляду справи 12.08.2025 року, Управлінням патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_1 інкримінується те, що 14.04.2025 року, о 19 год. 06 хв. в м. Одесі по вул. Космонавтів, 17, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем БМВ, державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку лікаря №000907 від 14.04.2025 року, чим порушила п. 2.9. А «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, за наслідками чого складено протокол про адміністративне правопорушення від 14.04.2025 року ЕПР1 №300792.

З довідок Управління патрульної поліції в Одеській області про отримання особою посвідчення водія вбачається, що ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія НОМЕР_3 ; про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення те, що остання протягом року не піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.04.2025 року ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З письмових пояснень від 14.04.2025 року, наданих ОСОБА_1 вбачається, що остання під час їх відібрання ОСОБА_4 пояснила, що не керувала транспортним засобом 14.04.2025 року.

Згідно оглянутих в судовому засіданні дисків з відеозаписом подій від 14.04.2025 року, зафіксованих на бодікамери поліцейських 474901, 474934, зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі і в медичній установі, проте, будь-яких даних, які вказують на те, що остання керувала транспортним засобом, була зупинена працівниками поліції - відеозаписи не містять.

Так, з наданих Управлінням патрульної поліції відео вбачається, що ОСОБА_1 міцно тримає чоловіка, який стоїть біля аптеки, біля якого перебуває група осіб у військовій формі.

Таким чином, на відеозаписах судом встановлено лише факт проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Інших належних та допустимих доказів наданих Управлінням патрульної поліції на підтвердження винуватості ОСОБА_1 (відеозаписів з відеореєстратору службового автомобіля, пояснень свідків, тощо, які б підтверджували саме факт керування останньою транспортного засобу) матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа « Коробов проти України » № 39598/03 від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме факт керування останньою транспортним засобом під час подій, які відбувалися 14.04.2025 року.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), суд зазначає, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Враховуючи вищевказане, та те, що в справі відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі потребує закриття на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 245, 247, 251-252, 256, 266, 279-280 КУпАП Хаджибейський районний суд міста Одеси

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянинки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Н.О. Шевчук