Справа № 448/2140/24 Головуючий у 1 інстанції: Гіряк С. І.
Провадження № 33/811/1115/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника адвоката Борисенка В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 04 липня 2025 року,

встановив:

постановою Мостиського районного суду Львівської області від 04 липня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Штраф необхідно сплатити не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення стягнення.

Відповідно до постанови, 17.11.2024 о 23 годині 40 хвилин у с. Мостиська Другі, вул. Озерна, 8, Яворівського району Львівської області водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керувала транспортним засобом марки «SUZUKI SX-4» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест "Драгер 6810" та проходження такого огляду в медичному закладі відмовилася під відеозапис на бодікамеру.

Констатовано, що своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Мостиського районного суду Львівської області від 04 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду зроблені у постанові не відповідають фактичним обставинам справи.

Наголошує, що матеріали справи не містять факту зупинки та факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «SUZUKI SX-4» д.н.з. НОМЕР_1 .

Звертає увагу на те, що бажала пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, відеозапис події не я безперервним.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції була допущена істотна неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Згідно з ст.ст. 9, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою судом кваліфіковано дії ОСОБА_1 передбачає адміністративну відповідальність за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, як у апеляційній скарзі так і у судовому засідання ОСОБА_1 та її представник адвокат Борисенко В.В. факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення категорично заперечують.

Разом з тим, судом першої інстанції всупереч вимог ст.252 КУпАП не досліджено всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно абз.17 п.1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім того, п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 передбачено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Поряд з цим, відеозаписи містять відомості лише уривки процесу спілкування ОСОБА_1 із працівниками патрульної поліції біля транспортного засобу марки «SUZUKI SX-4» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у нерухомому стані, двигун якого вимкнений, і ними не зафіксовано моменту зупинки «SUZUKI SX-4» д.н.з. НОМЕР_1 , а тільки вбачається уривки непослідовного спілкування ОСОБА_1 , зокрема її слова «я не є у стані алкогольного сп`яніння, хочу у медичний заклад». Тобто на долучених відеозаписах не зафіксовано ні факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ні його зупинення.

Таким чином, ураховуючи, що транспортний засіб марки «SUZUKI SX-4» д.н.з. НОМЕР_1 перебував у нерухомому стані, ОСОБА_1 не може вважатися особою, яка керувала ним, адже вона не виконувала жодних функцій водія на час пропозиції працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Відтак, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «SUZUKI SX-4» д.н.з. НОМЕР_1 , за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №176171 від 17 листопада 2024 року.

Отже, проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка не керувала транспортним засобом, не тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, згідно положень п.7 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційним судом також встановлено, що ОСОБА_1 наголошувала про те, що не довіряє технічному приладу «Драгер» і бажала пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Такі покази узгоджуються із відеозаписом, оглянутим апеляційним судом. З наведеного вбачається, що працівниками поліції не дотримано процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, зокрема у частині дотримання вимог п.7 Розділу II Інструкції та забезпечення проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Відтак, враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, при винесенні постанови, суд першої інстанції не надав оцінки та аналізу наявним у справі доказам, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, внаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Отже у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що ставиться їй у провину.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи не містять допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Мостиського районного суду Львівської області від 04 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ