ПОСТАНОВА

Справа № 285/4014/25

провадження у справі 3/0285/1908/25

12 серпня 2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Сташків Т. Г.,

за участі ОСОБА_1 , його захисника Купця Б. Л.,

розглянувши матеріали, що надійшли зі Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП),

УСТАНОВИЛА :

18.07.2025 близько 12 год 45 хв ОСОБА_1 , перебуваючи у п`яному вигляді за адресою: АДРЕСА_2 , порушив вимоги термінового заборонного припису, а саме: кричав, сварився, виражався грубою нецензурною лайкою, вчинивши зазначене діяння повторно протягом року після накладення стягнення, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 173-8 КУпАП.

У судовому засіданні захисник заявив клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП. ОСОБА_1 пояснив, що не визнає себе винним у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до наступного.

Частиною 1 ст. 173-8 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким вона повинна залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, у встановлений законом строк уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування.

Частиною 2 - відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Частиною 3 ст. 173-8 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується відомостями, зафіксованими в протоколі від 18.07.2025, повідомленням на службу 102, відповідно до якого ОСОБА_2 18.07.2025 о 13-17 год. зателефонувала на гарячу лінію і викликала поліцію, оскільки її колишній співмешканець ОСОБА_1 не хоче виходити з її двору, вона вважає, що він має намір її зґвалтувати; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18.07.2025 та заявою про злочин, де вона підтверджує обставини, викладені у телефонному повідомленні, та знаходження кривдника на території її домогосподарства; поясненнями ОСОБА_1 від 18.07.2025, де він пояснює, що хотів би відновити стосунки із колишньою, приходить до неї додому, проте вона не хоче і викликає постійно поліцію; копією термінового заборонного припису від 09.07.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 заборонено на строк 10 діб з 17-00 год. 09.07.2025 до 17-00 год 19.07.2025 перебувати у місці проживання постраждалої особи та контактувати з нею, а також копіями постанов Звягельського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/1646/25 від 29.05.2025, у справі № 285/2556/25 від 29.05.2025, у справі № 285/1648/25 від 29.05.2025, у справі № 285/3788/25 від 23.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-8, ч. 2 ст. 173-8, ч. 3 ст. 173-8 КУпАП.

Суд звертає увагу, що у всіх чотирьох постановах суду розглядалося питання з приводу конфліктів (домашнього насильства) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які тривали у період з березня 2025 до липня 2025 року, та були врегульовані за участі працівників поліції.

Тому безпідставною є позиція захисника, що ОСОБА_1 було невідомо про існування заборонного припису, винесеного 09.07.2025, чи про його правову природу.

Позиція ОСОБА_1 про недопущення ним неправомірної поведінки спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами у справі, де зафіксовано перебування останнього за місцем проживання потерпілої у період дії заборонного припису, вчинене повторно протягом року після накладення стягнення за вчинення аналогічного порушення, тому суд трактує слова останнього про невизнання вини як обраний спосіб захисту, намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , кількість однотипних порушень, ступінь його вини, відношення до вчиненого, майновий стан.

З метою запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, що буде необхідним для виправлення порушника та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 4 ст. 283 КУпАП, Закону України "Про судовий збір" судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 33-35, 36, 40-1, 173-8, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення за цим законом у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т. Г. Сташків