Справа № 161/3455/25
Провадження № 3/161/4630/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Плахтій І.Б., з участю захисника Масюк Г.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №249892 від 18 лютого 2025 року вбачається, що 18 лютого 2025 року о 00:38 год. у м. Луцьку по вул. Зацепи, 10, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу Drager Alcotest 7510 ARLM-0442, результат 0, 30 проміле. Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані, як порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, адміністративна відповідальність за що передбачена ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постановою Волинського апеляційного суду від 18 червня 2025 року вищевказану постанову суду скасовано. Прийнято нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повернуто до УПП у Волинській області ДПП для належного оформлення. Встановлено, що матеріали справи містять компакт-диск відеозапису фіксації обставин правопорушення, який виявився пошкодженим та не відкривається, що унеможливлює належним чином встановити та дослідити його зміст, перегляд файлів є неможливим.

18 липня 2025 року від УПП у Волинській області на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла справа про про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липня 2025 року визначена для розгляду суддею Плахтій І.Б.

З повідомлення УПП у Волинській області №8023/41/17/5-2025 від 08 липня 2025 року вбачається, що на серверах довготривалого зберігання інформації УПП у Волинській області ДПП будь-які відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських за 18 лютого 2025 року відсутні, так як термін зберігання інформації зумовлений розміром жорсткого диску. Відповідно до п. З розділу VIII «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року, строки зберігання відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських становить 30 діб.

12 серпня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Масюк Г.С. подала до суду клопотання про закриття провадження у справі. Зазначає, що ОСОБА_1 фактично не керував автомобілем, зі слів ОСОБА_1 останній побачив у вікно, що його автомобіль, який був припаркований у дворі створює перешкоди у паркуванні для інших мешканців будинку, вирішив перепаркувати свій транспортний засіб. Вказує на те, що транспортний засіб ОСОБА_1 перебував в нерухомому стані в той час коли до нього під`їхали працівники поліції. Зауважує, що після того, як до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції, останні перед тим як запропонувати пройти огляд на визначення стану сп`яніння не повідомили йому про наявність в нього будь яких ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, прилад показав результат 0, 3 проміле, при допустимій нормі 0, 2 проміле, що не становить такого ступеня протиправності, який би свідчив про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Також, працівники поліції не запропонували останньому пройти огляд у медичному закладі, як і не з`ясовували в останнього, чи він погоджується чи не погоджується з результатами огляду. Зазначає, що температура згідно тесту драгера о 00:45 год. 18 лютого 2025 року становила +14С, у той час, згідно з метеорологічної служби температура 18 лютого 2025 року складала від -9,5С до -11,2С, що могло вплинути на кінцевий результат тесту. Після доопрацювання, матеріали справи були направлені в суд першої інстанції, де в супровідному листі УПП у Волинській області було повідомлено про відсутність відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських за 18 лютого 2025 року. Звертає увагу, що фактично вся доказова база у наданій суду адміністративній справі ґрунтується суто на протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 249892 від 18.02.2025, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». На підставі викладеного, просить суд провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений смс-сповіщенням, сформованим у АСДС Луцького міськрайонного суду Волинської області (електронною судовою повісткою).

Захисник ОСОБА_1 адвокат Масюк Г.С. у судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у вищевказаному клопотанні.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у розглядуваній частині є, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів, тобто особи, які безпосередньо здійснюють керування транспортним засобом.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, за яким «керування транспортним засобом» виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року Верховний Суд зазначив, що саме по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Однак, органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення не надано жодних доказів, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 18 лютого 2025 року о 00:38 год. у м. Луцьку по вул. Зацепи, 10, транспортним засобом марки Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_1 .

Як вже було встановлено судом, будь-які відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських за 18 лютого 2025 року на серверах довготривалого зберігання інформації УПП у Волинській області ДПП відсутні.

Крім того, матеріали справи не містять і жодних відомостей про наявність свідків даної події, які б могли спростувати чи підтвердити факт керування ОСОБА_1 автомобілем Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_1 .

Разом з тим, суд наголошує на наступному.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду, врегульована відповідною Інструкцією, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Пунктом 4 Розділу ІІ Інструкції імперативно визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно з п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вищевказані положення інструкції встановлюють для поліцейського чіткі та послідовні дії у разі, коли особа, щодо якої здійснюється процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, у разі її відмови від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з результатами огляду.

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Однак, жодних доказів того, що ОСОБА_1 був згідний результатами огляду, а у випадку не згоди йому було запропоновано пройти такий в закладі охорони здоров`я, матеріали справи не містять. Відеозапис фіксації обставин правопорушення відсутній, відомості про залученя свідків - відсутні.

Вищевказані обставини прямо вказують на недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Необхідність дотримання усіх вищевказаних положень чинного законодавства не є формальними вимогами, це важливі законодавчі гарантії здійснення об`єктивного та справедливого провадження у справах про адміністративні правопорушення на всіх його стадіях, які надані водієві для захисту свої прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 130, 247, 268, 287-289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області І.Б. Плахтій