Справа №443/626/25
Провадження №3/443/304/25
ПОСТАНОВА

іменем України

13 серпня 2025 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 15.04.2025 о 00 год 16 хв у м. Ходорів, вул. Богуна, 12 керував автомобілем «Mercedes-Benz В 180», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Захисник подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, в обґрунтування якого покликаючись на те, що поліцейськими при проведенні огляду ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, на стан алкогольного сп`яніння була порушена процедура з огляду на таке. З відеозапису, який є неповним, оскільки складається із кількох уривків, на яких зафіксовані події 15.04.2024 року з 00 год. 16 хв. до 00 год. 45 хв. на місці зупинки транспортного засобу та із 03 год. 17 хв. 55 сек. по 03 год. 19 хв. 15 сек., які відбувались в невідомому місці в автомобілі поліцейських, вбачається, що як на місці зупинки транспортного засобу так і в службовому автомобілі ніхто із поліцейських не встановлював наявних у нього ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі та не озвучував їх ОСОБА_1 . Під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці. У той же час, як вбачається із відеозапису, який триває із 03 год. 17 хв. 55 сек. по 03 год. 19 хв. 15 сек. 15.04.2025 року, що події відбуваються в службовому автомобілі та очевидно, що не на місці зупинки транспортного засобу, оскільки із змісту розмови між ОСОБА_1 та працівниками поліції, що ними його було доставлено в м.Жидачів Стрийського району Львівської області до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із перебуванням його у розшуку через неприбуття за повісткою, без роз`яснення порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, без роз`яснення йому прав, передбачених ст.268 КУпАП, в тому числі права користуватись правовою допомогою, ОСОБА_1 було запропоновано пройти такий огляд, що свідчить про істотне порушення його прав, в тому числі права на захист та підтверджується даними відеозапису та протоколу, в якому відсутній його підпис, про роз`яснення йому прав, передбачених cm.268 КУпАП. Копія протоколу щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП міститься в матеріалах справи, що безумовно свідчить про те, що така йому не була вручена і що слід розцінити як ще одне істотне порушення його права на захист. Таке порушення є також процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності, оскільки суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, так як суд не є стороною обвинувачення. Таким чином, так як протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений за результатами огляду водія на стан сп`яніння, проведеного з порушенням встановленого порядку, а тому такий, як і акт огляду критерію допустимості доказів не відповідає і не може бути покладений в основу судового рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, вивчивши викладені у клопотанні аргументи захисника, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300891 від 15.04.2025, згідно з яким ОСОБА_1 15.04.2025 о 00 год 16 хв у м.Ходорів, вул. Богуна, 12 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz В 180», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.6);

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4503500 від 15.04.2025, яка підтверджує обставину керування ОСОБА_1 15.04.2025 о 00 год 16 хв у м.Ходорів, вул. Богуна, 12 транспортним засобом «Mercedes-Benz В 180», реєстраційний номер НОМЕР_1 та допущення порушення ним ПДР (а.с.7);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів), а також зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецзасобу «Alcotest Drager 6820» та проставлення ним особистого підпису у акті (а.с.8);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.04.2025, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_1 , а саме: КНП «Ходорівська МЛ», виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук), а також зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у зазначеному закладі охорони здоров`я та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300891 (а.с.9);

долученими до матеріалів справи відеозаписами на носії інформації (компакт-диску), які дозволяють чітко встановити обставини справи, дії, поведінку та зміст розмови осіб (особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та поліцейського) на місці зупинки транспортного засобу, з яких вбачається обставина керування ОСОБА_1 транспортним засобом та чітке висловлення ним відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.10).

Проаналізувавши вищевказані документи, відеозаписи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості.

Суд критично оцінює аргументи захисника виходячи з такого.

Відсутність на відеозаписах зафіксованого встановлення поліцейськими у водія ознак алкогольного сп`яніння не є істотним порушенням встановленого законом порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та не спотворюють його результат, оскільки виявлені ознаки алкогольного сп`яніння знайшли своє відображення як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300891 від 15.04.2025, так і у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.04.2025.

Наявність у водія відповідних ознак алкогольного сп`яніння сприймається уповноваженою особою (поліцейським) суб`єктивно, а стан сп`яніння підтверджується або спростовується оглядом на стан сп`яніння, який проводиться відповідно до встановленого порядку (або на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецзасобу, або у закладі охорони здоров`я). Доводи захисника про адекватний стан ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, чіткі відповіді на запитання, висловлювання своїх заперечень та відповідність його поведінки обстановці є виключно суб`єктивним сприйняттям ним обстановки та не може сприйматися судом як фактичні дані або ж обставини, наявність яких породжує об`єктивні сумніви у достовірності викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Відсутність на відеозаписах зафіксованого роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених статтею 268 КУпАП, не свідчить про нероз`яснення йому таких уповноваженою особою (поліцейським). Так, суд зауважує, що роз`яснення водію прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, фіксується у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідній графі (пункт 13). У пункті 13 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300891 від 15.04.2025 наявний запис уповноваженої особи «від підпису відмовився», що свідчить про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проставлення свого особистого підпису. Зазначене узгоджується з приписами Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395. Більше того, матеріали справи не містять і стороною захисту не надано суду фактичних даних на підтвердження того, що стосовно ОСОБА_1 мали місце протиправні дії зі сторони працівників поліції, через які ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати власні пояснення, зауваження, заперечення, заявляти клопотання, а також проставити особистий підпис у оформлюваних уповноваженою особою документах, зокрема, протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300891 від 15.04.2025 та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів