ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/166/25Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 23-з/4817/13/25 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2025 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі заяву захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Сидоренка В.В. про відвід судді Тихої І.М. у справі за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Сидоренка В.В. на постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 липня 2025 року про притягнення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Сидоренка В.В. до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА :

05.08.2025 року системою автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Сидоренка В.В. на постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 липня 2025 року було передано на розгляд судді Тихій І.М..

14.08.2025 року захисник Сидоренко В.В. подав заяву про відвід судді Тихої І.М..

В обґрунтування відводу, у письмовій заяві, зазначає, що суддя Тиха І.М. не задовольнила під час розгляду справи його клопотання про повну фіксацію розгляду справи та дослідження доказів, тому є сумніви у її неупередженості.

Перевіривши доводи заяви про відвід судді, вважаю, що вона не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, враховуючи положення ст. 245 КУпАП, якою передбачено, що одним із завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, з метою недопущення в учасників процесу будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ`єктивності розгляду даної справи суддею, а тому вважаю, що заява про відвід має бути розглянута по суті.

Питання відводу чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП. З метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та керуванні при вирішенні питання про відвід чи самовідвід судді ст. 75 КПК України.

Так, ст.75 КПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу судді, серед яких є наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Суддя, відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити, виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами і вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Як визначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ визначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України»).

Висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства, який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявника не влаштовує.

Вказана позиція висловлена ВПВС в ухвалі від 15.09.2022 у справі № 201/10234/20.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що наведені заявником доводи зводяться до суб`єктивної оцінки процесуальних дій та рішень судді під час розгляду справи, що не можуть самі по собі бути підставою для відводу судді з урахуванням відсутності при цьому підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України.

Враховуючи наведене, оскільки апелянтом не наведено та не встановлено обставин, які б відповідно до ст.ст. 75 - 79 КПК України були підставами для відводу судді Тихої І.М., у задоволенні заяви захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Сидоренка В.В. слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 245, 294 КУпАП, ст. 75 КПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Сидоренка В.В. про відвід судді Тернопільського апеляційного суду Тихої І.М. у справі за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Сидоренка В.В. на постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити.

Суддя