Рівненський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року м. Рівне

Справа № 555/2249/24

Провадження № 33/4815/697/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Супрунюк К.Р.,

захисника Білоконя Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Білоконя Р.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 12 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 12 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

З матеріалів справи слідує, що 20.09.2024 року о 23 год. 38 хв. у с. Хотин по вул. Поліська Рівненського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора марки Drаger «Alcotest 6810» та проходження такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, скоївши своїми діями адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Білоконь Р.А. просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що відповідно до порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд в закладі охорони здоров`я здійснюється виключного лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку, однак в КНП «Березнівська ЦМЛ» відсутня посада лікаря-нарколога, який має відповідну підготовку у зв`язку з його звільненням ще восени 2023 року, що неодноразово встановлювалося та визнавалося апеляційним судом як порушення встановленого порядку. Вважає, що навіть якщо дійсно мала відмова особи від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, його дії не могли містити складу правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, оскільки проходження огляду відбувалося не відповідно до встановленого порядку.

Наголошує, що оскільки фіксація правопорушення здійснювалася з перериванням, тому вбачається недотримання працівниками поліції вимог КУпАП та інших нормативних актів, що ставить під сумнів допустимість відеозйомки події, як належного доказу фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 12 червня 2025 року (а.с.41).

Докази про надіслання копії постанови ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Апеляційна скарга подана захисником до місцевого суду 28 липня 2025 року.

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи захисника Білоконя Р.А. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав..

Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд не проводився (а.с.3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_2 направлено до медичного закладу. Огляд у медичному закладі не проводився у зв`язку з відмовою водія (а.с.4);

- відеофайлом з нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (файл 5345, час 00:40) та у медичному закладі (файл 5345, час 02:00).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які процесі доказування не встановлюються від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

Так, апеляційний суд виходить з того, що відмова від проходження огляду у медичному закладі зафіксовано відеозаписом безперервно, а тому відеозапис, долучений до матеріалів справи, є належним та допустимим доказом.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у КНП «Березнівська ЦМЛ» лікаря-нарколога, що начебто свідчить про порушення порядку проведення огляду суд відхиляє як безпідставні, оскільки з матеріалів справи підтверджується, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, однак він відмовився від його проходження взагалі, що зафіксовано у встановленому законом порядку (файл 5345, час 02:00).

Апеляційний суд зазначає, що сам факт відмови від огляду, незалежно від наявності чи відсутності конкретного лікаря-нарколога у закладі, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки особа ухилилася від проведення огляду на стан сп`яніння у передбачений законодавством спосіб.

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Білоконю Р.А. строк на апеляційне оскарження.

Постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 12 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Білоконя Р.А. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович