ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1910/25 Справа № 932/1368/25 Суддя у 1-й інстанції - Малінов О. С. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Дніпра від 30 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Шевченківського районного суду м.Дніпра від 30 травня 2025 року водій ОСОБА_1 04 січня 2025 року о 00:26 год. по вул. Інженерій, буд. 12 у м. Дніпрі керував транспортним засобом Hyundai Coupe, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці скоєння ДТП із застосуванням газоаналізатора Alkotest Drager 6820 ARHK 0569, що зафіксовано на нагрудні відеокамери 469301, 470505. Результат огляду 2.11 промілле, чек драгеру №3277, чим було порушено п.2.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, водій ОСОБА_1 04 січня 2025 року о 00:26 год. по вул. Інженерній, буд. 12 у м. Дніпрі керував транспортним засобом Hyundai Coupe, д.н.з. НОМЕР_1 , та під час виникнення небезпеки для руху не вжив всіх заходів аж до повної зупинки ТЗ, або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого скоїв наїзд на дерево, після чого продовжив рух та скоїв наїзд на будинок за адресою: вул. Інженерна, 12 у м.Дніпрі. В результаті ДТП транспортний засіб, дерево та будинок зазнали механічних пошкоджень, чим було порушено п.12.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки лише 11 червня 2025 року дізнався про розгляд справи та наявність оскаржуваної постанови під час отримання поштового відправлення, по суті просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, є водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом, однак матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно перебував за кермом автомобіля. Наголошує на тому, що не вчиняв дтп, а за кермом автомобіля перебував його знайомий.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про місце, день та час судового розгляду, в судове засідання не з`явився. ОСОБА_1 неодноразово, а саме 21 липня, 31 липня та 07 серпня 2025 року подавав клопотання про відкладення розгляду справи.

Неявка в судове засідання ОСОБА_1 , повідомленого належним чином про місце, день та час судового розгляду, та систематичне надання ним клопотань на адресу суду про відкладення розгляду даної справи без будь-якого документального підтвердження поважності причин його неявки в судове засідання, суд розцінює як спробу до затягування судового розгляду з метою уникнення відповідальності.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП, приписами якої не встановлено обов`язкової участі особи, стосовно якої вирішується питання про її притягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП, та участь якого не визнана судом обов`язковою, апеляційний суд вважає можливим розгляд даної справи здійснити за відсутності ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 30 травня 2025 року за відсутності учасників справи. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга подана до суду апеляційної інстанції 23 червня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що оскаржувана постанова винесена за відсутності учасників справи та з текстом оскаржуваної постанови сторона захисту ознайомився 11 червня 2025 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому положеннями п. 12.3 ПДР України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколах про адміністративне правопорушення, складених уповноваженими особами з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; схемі місця ДТП, на якій зображена дорога, де відбулась подія зіткнення, попередній напрямок руху водія та місце розташування транспортного засобу після цього; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер, результат огляду 2,11 проміле; тестуванням до протоколу, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер становить 2,11 проміле; відеозаписом із бодікамери поліцейського, а також іншими наявними доказами у справі.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Так, судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення було встановлено, що водій ОСОБА_1 04 січня 2025 року о 00:26 год. по вул. Інженерній, буд. 12 у м.Дніпрі керував транспортним засобом Hyundai Coupe, д.н.з. НОМЕР_1 , та під час виникнення небезпеки для руху не вжив всіх заходів аж до повної зупинки ТЗ, або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого скоїв наїзд на дерево, після чого продовжив рух та скоїв наїзд на будинок за адресою: вул. Інженерна, 12 у м.Дніпрі.

Викладене також узгоджується з відомостями, що містяться у схемі місця ДТП, на якій зазначено та зображено ділянку дороги, де відбулось ДТП, та місце розташування транспортного засобу після цього.

При цьому механізм заподіяння видимих пошкоджень автомобіля Hyundai Coupe, фасаду будинку та дерева, які зафіксовані у схемі місця ДТП, повністю відповідають події ДТП, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Водночас, з наявних у матеріалах справи також слідує, що водій ОСОБА_1 04 січня 2025 року о 00:26 год. по вул. Інженерній, буд. 12 у м.Дніпрі керував транспортним засобом Hyundai Coupe, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці скоєння ДТП із застосуванням газоаналізатора Alkotest Drager 6820 ARHK 0569, що зафіксовано на нагрудні відеокамери 469301, 470505. Результат огляду 2.11 проміле, чек драгеру №3277, чим було порушено п.2.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апеляційної скарги про те, що у справі не міститься жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно перебував за кермом автомобіля, спростовується долученим до матеріалів справи відеозаписом, згідно якого саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля під час вчинення ДТП та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому на вказаному відеозаписі зафіксовано спілкування працівників поліції зі знайомим ОСОБА_1 , де останній також підтвердив, що лише ОСОБА_1 користувався автомобілем Hyundai Coupe.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що матеріалами справи підтверджується, що водієм ОСОБА_1 вчинено адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на спростування обставин, зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення.

Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

При розгляді справи судом порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Дніпра від 30 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Дніпра від 30 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот