Справа № 761/1503/25
Провадження № 3/761/863/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Хардіна О.П., за участі захисника Волкова П.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

12.12.2024 року о 23.50 у місті Києві на вул. Обсерваторній, 12, керував транспортним засобом марки «КІА» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки, або в кабінеті лікаря-нарколога ОСОБА_1 водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 13.08.2025 року, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений, належним чином, засобами зв`язку, які зазначив під особистий підпис в матеріалах справи. Інших даних ані ОСОБА_1 , ані захисник суду не повідомили.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З огляду на викладене, судом не встановлено поважності причини неявки ОСОБА_1 , що на переконання суду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення та доказам, долученим до матеріалів, за відсутності ОСОБА_1 , за участю його захисника Волкова П.О.

У судовому засіданні захисник Волков П.О. вказав, що ОСОБА_1 вину не визнає, просив провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного правопорушення. Вказав, що в пункті 4 «Особа, щодо якої складено протокол» протоколу серії ЕПР 1 № 195206 від 13.12.2025 року, примірник якого перебуває в матеріалах даної справи, наявні виправлення в останній цифрі номеру телефону, що не допускається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376), пунктом 7 розділу ІІ якої встановлено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Також вказав, що зміст другого примірника протоколу серії ЕПР 1 № 195206 від 13.12.2025 року кардинально відрізняється від примірника протоколу, який був наданий органом поліції та приєднаний до матеріалів даної справи.

На думку захисника зазначена обставина доводить, що складені поліцейським Занічковським Д.А. примірники протоколу серії ЕПР 1 № 195206 від 13.12.2025 року відрізняються один від одного за змістом, в примірнику поліції наявні виправлення, а тому не можна вважати, що протокол серії ЕПР 1 № 195206 від 13.12.2025 року складений у двох однакових примірниках, що не допускається, а тому зазначений протокол є недопустимим доказом у даній справі. Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376 (далі - Інструкція № 1376).

Також зазначив, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в день та час, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного вказав, що у матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази, які могли б свідчити про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення вимог п.2.5 ПДР України, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю у зв?язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 195206 від 13.12.2024 року, картку обліку адміністративного правопорушення станом на 13.12.2024 року, направлення на огляд водія від 12.12.2024 року, постанову серії ЕНА № 3652589 від 12.12.2024 року за ч.2 ст. 122 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , розписку ОСОБА_1 про відсторонення від керування від 13.12.2024 року, відеозапис події, заслухавши доводи захисника Волкова П.О. в суді, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, що передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями частин 2, 3 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, матеріали відеозапису проходження огляду обов`язково долучаються до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, виникає і в разі її відмови від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, обов`язковими елементами об`єктивної сторони такого складу правопорушення як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: факт керування транспортним засобом та факт відмови особи, яка керує таким засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння.

У разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР, тобто відмову від проходження огляду, яка утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з положень наведених норм законодавства вбачається обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

Дослідивши долучений до матеріалів справи відеозапис, події суддя дійшов висновку, що дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «КІА» номерний знак НОМЕР_1 , що також підтверджується постановою серії ЕНА № 3652589 від 12.12.2024 року за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Так, згідно матеріалів справи, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , зупинено працівниками поліції 12.12.2024 року на вул. Обсерваторній, 12, у місті Києві, у подальшому останньому повідомлено про наявність ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 категорично відмовився. Крім того, останньому роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом. В сіоїх запереченнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що відмовляється від проходження у зв`язку із захворюванням ротової порожнини, що може вплинути на результат дослідження.

Так, доводи захисника Волкова П.О. суддя не може прийняти до уваги, оскільки наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських надають можливість судді повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того необхідно врахувати, що в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 , яка підтверджує факт відсторонення його від керування автомобілем «КІА» номерний знак НОМЕР_1 , з чим ОСОБА_1 погодився та залишив свій підпис.

Таким чином, працівники поліції дотримали порядок, передбачений ч.7 ст. 266 КУпАП, щодо відсторонення від керування транспортним засобом, огляд на стан сп`яніння.

Також необхідно зазначити, що ті обставини, що надано копію протоколу за версією захисника, з іншим змістом, то це стосується виключно заперечень в копії, яка була у володінні ОСОБА_1 протягом тривалого часу, та яка не є фотокопією протоколу, Доводи захисника з приводу того, що в протоколі міститься виправлення щодо засобів зв`язку, не впливає на суть фактичних даних, обставин зафіксованих в протоколі, які знаходять підтвердження в фактичних даних в інших документах додатках до протоколу, не тягне наслідки у вигляді визнання закону недопустимим.

Те, що захисник оскаржує постанову в порядку КАСУ, не впливає на встановлення обставин, які підлягають доказуванню, за ознаками у справі щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи захисника не спростовують самого факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суддею не встановлено підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували факти, зазначенні у протоколі про адміністративне правопорушення, і могли б слугувати підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, матеріали не містить та при розгляді справи не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, тому підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у судді відсутні.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративний штраф з позбавленням права керування транспортними засобами.

У порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» уважаю необхідно стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 266, 278, 280, 283, 284, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.П. Хардіна