ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 671/1358/25

Провадження № 33/820/581/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг К.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Кузнецова К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Кузнецова К.С. на постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 30 липня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні одну дитину,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з нього на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

За постановою суду, 11 липня 2025 року о 09 год 57 хв на вул. Перемоги, 5, у с. Іванівці Хмельницького району Хмельницької області, водій ОСОБА_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), керував автомобілем Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1 , та в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Кузнецов К.С.. просили постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 30 липня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Уважав, що постанова місцевого суду є незаконна, необґрунтована.

Стверджував, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсності, оскільки не повною мірою було встановлено і перевірено всі обставини справи.

Зауважував, що працівниками поліції було вчинено низку порушень, зокрема, не дотримано вимог ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, порушено процедуру оформлення протоколу та складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог, вважається недійсним.

Зазначав, що працівники поліції не надали ОСОБА_1 можливості пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і в закладі охорони здоров`я, мотивуючи це неможливістю використання власного транспортного засобу для доїзду до лікарні. Працівники поліції чинили на ОСОБА_1 психологічний тиск пов`язаний із призовом на військову службу, тому він відмовився їхати на освідування автомобілем поліцейських.

Посилався на те, що працівники поліції штучно створили ситуацію, у якій вдалися до шантажу, психологічного тиску, спрямованого на те щоб змусити особу поводитися неспокійно.

Отже, на думку апелянта, суд розглянув справу без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не з`ясував усіх обставин, що й призвело до прийняття протизаконного рішення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Кузнецова К.С. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п.12 розділ ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджена зібраними у справі та дослідженими доказами, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №388154 від 11 липня 2025 року, де зафіксовано факт керування автомобілем ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду в медичному закладі;

- направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, згідно якого в результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці;

- відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, яким було зафіксовано всі обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 та факт дотримання працівниками поліції вимог закону; зокрема, водію було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній відмовився.

Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного вищевказаною інструкцією.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали всі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки певні ознаки (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці) свідчили, що останній може перебувати в стані наркотичного сп`яніння, а також керував транспортним засобом.

З відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки сп`яніння, своїми діями фактично ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння у будь-який спосіб. Тому працівником поліції було правильно розцінено дії водія, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Зокрема, на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд в медичному закладі, ОСОБА_1 пропонував свої вимоги, що беззаперечно свідчило про відмову останнього від виконання вимог п.2.5. ПДР України.

З огляду на викладене, проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Не знайшли свого підтвердження посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції виявили у водія ознаки не характерні для наркотичного сп`яніння та порушили порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не пропонували ОСОБА_1 пройти такий на місці зупинки транспортного засобу.

Перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.

Оскільки у ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння (неприродна блідість), які передбачені в п.4 розділу I Інструкції, на місці зупинки транспортного засобу, однак провести такий огляд за допомогою лабораторного дослідження біоматеріалу на місці неможливо, тому працівники поліції обґрунтовано пропонували йому пройти такий у медичному закладі в лікаря-нарколога.

Посилання в апеляційній скарзі на неправомірне оформлення матеріалів справи та поведінку працівників поліції є безпідставними, оскільки спростовуються відеофайлами, які є в матеріалах справи.

Цим доводам місцевий суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена в мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу.

Невизнання вини розцінюється як форма умисного уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст.254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст.266 КУпАП, відповідних Порядку та Інструкції які регламентують процедуру проведення огляду.

Суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, уважав їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапис містить відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не встановлено.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Доводи апеляційної скарги спростовані зібраними та дослідженими доказами у справі, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку. Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП ураховано характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 30 липня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кузнецова К.С. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак