1Справа № 335/7455/25 3/335/1996/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого - судді Мінаєва М.М., при секретарі Бойкинюк Д.П., за участю прокурора Фоміна Г.В., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підприємця, на момент вчинення інкримінованого діяння гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, звільненою з 14.09.2024 з військової служби у Збройних Силах України з посади гранатометника 2 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто будучи військовою посадовою особо, та відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, а також, згідно абз. 16 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону, суб`єктом декларування, порушив вимоги частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно (18.02.2025 замість того, щоб не пізніше 14.10.2024) без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за типом «при звільненні», тобто за період з 01.01.2024 по 14.09.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 будучи особою, звільненою з 14.09.2024 з військової служби у Збройних Силах України з посади гранатометника 2 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто будучи військовою посадовою особо, та відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, а також, згідно абз. 16 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону, суб`єктом декларування, порушив вимоги частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно (18.05.2025 замість того, щоб не пізніше 01.04.2025) без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за типом «за минулий рік», тобто за період з 01.01.2024 по 31.12.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Справи про адміністративними протоколами, складеними 28.02.2025 за кожним із наведеним фактів, надійшли до суду одночасно та одному складу суду, ті підлягають одночасному розгляду в порядку ст. 36 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 факту, викладеного у протоколах, не заперечував, однак не вважав себе винуватим у вчиненні правопорушення, оскільки до його відома не було доведено необхідність подання таких декларацій, самий процес подання декларацій був для нього занадто складним, через що він і підчас військової служби звертався за допомогою до інших осіб.

Прокурор, з огляду на досліджені під час судового розгляду докази, вважав, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, вчинення якого йому інкримінуються, відповідно до протоколу, що надійшов на розгляд суду, обставин, які б свідчили про поважність причин несвоєчасної подачі декларації, не встановлено. Прокурор вважав винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та просив призначити адміністративне стягнення, передбачене санкцією даної статті.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушення у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підпункту «г» частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» особи, на яких поширюється дія вказаного Закону, є, зокрема, військові посадові особи Збройних Сил України.

Встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 26.07.2023 № 220-РС молодший сержант ОСОБА_1 був призначений на посаду командира 3 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , і перебував на цій посаді до 08.09.2024.

Отже, протягом вказаного періоду ОСОБА_1 перебував на посаді командира відділення, тобто був військовою посадовою особою Збройних Сил України.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.09.2024 № 265 ОСОБА_1 був призначений на посаду гранатометника 2 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , а наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.09.2024 № 271 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби з цієї посади у відставку за станом здоров`я.

Відтак, в силу наведених вище фактів і вимог Закону України «Про запобігання корупції», за загальним правилом ОСОБА_1 мав обов`язок подати декларацію «при звільненні» не пізніше 14.10.2024, тобто в місячний строк з дня звільнення, а також декларацію за минулий рік до 01.04.2025.

Згідно з відомостями з Реєстру, декларацію «при звільненні» ОСОБА_1 подав 18.02.2025, а за минулий рік 18.05.2025, що він сам не заперечував.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується доданими до протоколу доказами, належність і допустимість яких учасниками справи не оспорювалась.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не був обізнаний про свій обов`язок подати такі декларації, спростовується тим, що 08.04.2024 йому за місцем служби було вручено памятку про необхідність подання декларацій з роз`ясненням їх типів та строків, що підтверджується підписом ОСОБА_1 про її отримання.

Крім того, незнання закону не звільняє від відповідальності.

Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що вони не суперечать один одному, а є послідовними і переконливими, підтверджуючи порушення ОСОБА_1 вимог, встановлених ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та наявність у діях останнього в кожному з випадків складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Що стосується поважності причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, то таких поважних причин судом під час розгляду справи не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, згідно ст. 17 КУпАП, суддею не встановлено, строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 38 КУпАП, не закінчилися.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника (вік, соціальне положення, майновий стан), ступінь його вини, відношення до скоєного адміністративного правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

З урахуванням даних про особу ОСОБА_1 , яка раніше до відповідальності не притягувалась, суд приходить до висновку, що буде доцільним та достатнім застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП України, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення № 335/7455/25 (провадження № 3/335/1996/2025) об`єднати в одне провадження із справою про адміністративне правопорушення № 335/7459/25 (провадження № 3/335/1998/2025), залишивши об`єднаній справі єдиний унікальний номер 335/7455/25 (провадження № 3/335/1998/2025).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) (отримувач: ГУК у Запорізькій області/ТГ м. Запоріжжя/21081100; Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997; установа банку: Казначейство України (ЕАП); Номер розрахунку (IBAN): UA0008479, Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 1700,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.). (номер рахунку: UА0026001; отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106, стягувач: Державна судова адміністрація України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з часу набрання нею законної сили.

Суддя М.М. Мінаєв