Справа № 331/4215/25
Провадження № 3/331/1495/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Каретник Ю.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №391421, складеного 14.07.2025, 10.07.2025 об 11:14 год., м. Запоріжжя, вулиця Запорізька, 1В, водій гр. ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Volvo xc90, д.н.з. НОМЕР_2 , під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль Honda accord д.н.з. НОМЕР_3 , власник гр. ОСОБА_2 . Внаслідок пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Травмованих нема, чим порушив п. 10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Бабіч С.А. подав до суду клопотання про визнання винним та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. На обґрунтування заявленого клопотання він, зокрема, вказав, що ОСОБА_3 , керуючи габаритним транспортним засобом Volvo XC90, під час маневрування відчув «м`який контакт», однак, через габарити автомобіля та особливості конструкції не мав фізичної можливості визначити характер і наслідки цього контакту. Після паркування ОСОБА_1 здійснив повний огляд свого транспортного засобу та не виявив жодних пошкоджень. За таких обставин він об`єктивно не міг припустити, що стався контакт з іншим транспортним засобом, який призвів до його пошкодження. Після цього ОСОБА_1 не залишив місце події, а навпаки залишався на парковці більше двадцяти хвилин, відвідував магазин «Епіцентр» та лише згодом поїхав. Тобто, він не мав жодного наміру ухилятися від відповідальності чи покидати місце ДТП умисно. 14 липня 2025 року після телефонного дзвінка з поліції ОСОБА_1 негайно прибув до підрозділу поліції, де йому було продемонстровано відеозапис події. Саме в цей момент (14.07.2025), тобто через 4 дні після події, ОСОБА_1 дізнався про факт дорожньо-транспортної пригоди та її наслідки. До цього моменту він об`єктивно не знав і не міг знати про те, що його дії призвели до пошкодження чужого майна. Жодних спроб приховати факт ДТП не було, оскільки сам факт ДТП був йому невідомий. ОСОБА_1 повністю визнає свою вину в порушенні вимог ст. 124 КУпАП та щиро розкається в тому, що своїми ненавмисними діями порушив правила дорожнього руху, що призвело до незначних пошкоджень чужого майна. Діяння, вчинене ОСОБА_1 , хоча формально і містить усі юридичні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, проте внаслідок конкретних обставин не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення. Дії ОСОБА_1 суб`єктивно не були спрямовані на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним чи фізичним особам. Контакт транспортних засобів стався виключно з необережності під час здійснення звичайного маневру паркування. Згідно зі схемою дорожньо-транспортної пригоди та матеріалами справи автомобіль Honda Accord зазнав незначних пошкоджень: пошкодження передньої частини бампера зліва; пошкодження лакофарбового покриття бампера зліва; потертості протитуманного ліхтаря зліва, усі пошкодження підлягають компенсації страховою службою та не перевищують розміру, що характеризує малозначність правопорушення. Відповідно до матеріалів справи, у тому числі довідки, наданої органами Національної поліції, встановлено, що ОСОБА_1 раніше ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності, не має жодних порушень ПДР чи штрафів. Він характеризується як законослухняна особа, яка завжди дотримується вимог закону. Така репутація свідчить про сумлінне ставлення особи до дотримання правил дорожнього руху та виключний характер цієї ситуації. Аналізуючи всю сукупність обставин справи, діяння ОСОБА_1 , за твердженням захисника, характеризується малозначністю та повністю відповідає критеріям застосування ст. 22 КУпАП. Все це, на переконання захисника, свідчить про можливість визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, звільнення його від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення відповідно до ст. 22 КУпАП та винесення усного зауваження.

Також до вказаного клопотання захисником долучені письмові пояснення ОСОБА_1 , які аналогічні тим, що викладені у клопотанні захисника як підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку смс-повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, а також розписка його захисника про отримання судової повістки для передання йому.

З огляду на викладене, а також на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи, встановлене у ч.1 ст.268 КУпАП, не є абсолютним, а ч.2 ст.268 КУпАП не передбачає обов`язкової присутності під час розгляду справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, тому дотримуючись необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, справа розглядається за відсутності ОСОБА_1 .

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до відповідальності, адвокат Бабіч С.А. подане ним клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити із вказаних у ньому підстав. Також захисник повідомив, що ОСОБА_1 особисто з потерпілим не спілкувався і вважає, що всі збитки має відшкодовувати страхова компанія, бо його автомобіль був застрахований. Також він зазначив, що якби ОСОБА_1 відразу дізнався про ДТП, то питання про відшкодування шкоди можна було б вирішити шляхом складання т.зв. «європротоколу».

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у наданих ним на місці події письмових поясненнях. Додатково він пояснив, що 10.07.2025 близько 09:00 год. приїхав до ТЦ «Епіцентр», де працює аудитором у службі безпеки, автомобіль залишив на парковці. Приблизно о 18:00 год. після закінчення робочого дня він підійшов до свого автомобіля і побачив на ньому пошкодження, а саме: бампер висів на проводах і ліва його сторона була пошкоджена. Після цього він пішов до ТЦ «Епіцентр», подивився записи з камер спостереження і викликав поліцію. Поліцейські, які приїхали на виклик, склали схему місця ДТП і зафіксували пошкодження його автомобіля. Наступного дня йому зателефонував поліцейський і повідомив номер телефону страхової компанії, де застрахований автомобіль, який скоїв ДТП. Він зателефонував у цю страхову компанію і йому повідомили, які необхідно зібрати документи. Також він додав, що до нього ніхто не звертався з приводу відшкодування завданої йому шкоди.

Заслухавши клопотання захисника особи, яка притягається до відповідальності, та потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та оцінивши надані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

При цьому, суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Під час розгляду справи суддею було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується наданими до суду його письмовими поясненнями, поясненнями його захисника та поясненнями потерпілого, наданими під час розгляду справи, а також долученими до матеріалів справи доказами: схемою місця ДТП від 10.07.2025, письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілого, фотознімками та відеозаписом з місця ДТП, які повністю узгоджуються з обставинами, вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №391421 від 10.07.2025.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП кваліфіковані правильно як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, його вина у вчиненні даного правопорушення доведена.

Разом з цим, суддя враховує, що згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

У той же час, відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положення зазначених норм відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність обраного заходу впливу меті відповідальності. Також даний принцип передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчиненого, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однієї з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Визнання діяння, передбаченого ст. 124 КУпАП, малозначним може бути виключно у випадку незначного порушення Правил дорожнього руху, що не призвело до серйозних наслідків і що, відповідно, свідчить про незначний ступінь його суспільної небезпечності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №391421 від 14.07.2025 внаслідок дій ОСОБА_1 , який під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, зазнав пошкоджень припаркований автомобіль Honda accord, д.н.з. НОМЕР_3 .

Із досліджених під час розгляду справи доказів вбачається, що саме необережні дії ОСОБА_1 , який не дотримався під час керування транспортним засобом вимог п.10.1 ПДР, знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, що призвела до пошкодження транспортного засобу потерпілого ОСОБА_2 у вигляді розлому переднього бампера зліва, пошкодження ЛФП бампера зліва, потертостей протитуманного ліхтаря зліва. У той же час, транспортний засіб самого ОСОБА_1 не зазнав жодних суттєвих пошкоджень.

При цьому, на переконання судді, такі пошкодження автомобіля потерпілого не можна вважати незначними, як на тому наполягає захисник, оскільки для їх усунення необхідний певний час і певні кошти. Крім того, враховуючи позицію ОСОБА_1 та його захисника, які вважають, що завдані збитки повністю має відшкодувати страхова компанія, у якій застрахований автомобіль ОСОБА_1 , потерпілий вимушений буде витрачати також додатковий час та прикладати додаткові зусилля для збирання всіх необхідних документів для подання до страхової компанії для отримання страхового відшкодування.

Крім того, суддя не враховує посилання захисника на значні габарити автомобіля Volvo xc90, оскільки відповідно до ПДР водій, керуючи таким транспортним засобом, повинен враховувати його габарити. Крім того, у разі необхідності, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій може звернутися за допомогою до інших осіб.

У той же час, суддя враховує відомості, які характеризують ОСОБА_1 і на які посилається його захисник, зокрема: повне визнання своєї вини, відсутність умислу як щодо самого діяння, так і щодо його наслідків, відсутність випадків притягнення до відповідальності за порушення ПДР у минулому.

Однак, на переконання судді, самих лише цих відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, недостатньо для застосування відносно неї положень ст. 22 КУпАП, враховуючи пошкодження, завдані автомобілю потерпілого.

Проте, суддя враховує ці відомості при визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_1 .

У той же час, суддя позбавлена можливості пересвідчитися у щирості каяття ОСОБА_1 , про що він зазначає у своїх письмових поясненнях і про що вказує його захисник, оскільки він особисто до суду жодного разу не з`явився, а також, як було встановлено під час розгляд у справи, він навіть не намагався зв`язатися з потерпілим, щоб хоча б вибачитися та поцікавитися, чи не треба якась допомога.

Суддя враховує, що велика кількість дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками відбуваються саме через нехтування учасниками дорожнього руху Правилами дорожнього руху.

Безпека руху це зобов`язання водія не тільки по відношенню до себе, але й до інших учасників руху, оскільки порушення учасниками дорожнього руху правил безпеки руху, як правило, призводить до непередбачуваних наслідків, зокрема, загрози життю та здоров`ю громадян, пошкодження майна тощо.

З урахуванням викладеного, суддя не вбачає підстав для звільнення водія ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за малозначністю. Тому, відповідно, клопотання адвоката Бабіча С.А. про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає.

У зв`язку з викладеним вище, суддя приходить до висновку, що на ОСОБА_1 має бути накладене стягнення у виді штрафу. При цьому, на переконання судді, саме такий вид стягнення буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України та для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Крім цього, суддею враховано, що відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із ч. 8 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

У зв`язку з цим суддя приходить до висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_1 судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Бабіча С.А. про визнання винним та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП відмовити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Реквізити для сплати штрафу: Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300; Рахунок: UA0008001; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; Призначення платежу: Сплата штрафу у справі про адміністративне правопорушення № 331/4215/25, провадження № 3/331/1495/2025.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір, Стягувач: Державна судова адміністрація України; Призначення платежу: Сплата судового збору у справі про адміністративне правопорушення №331/4215/25, провадження № 3/331/1495/2025.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Юлія КАРЕТНИК