Справа № 587/4540/24
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2025 року суддя Сумського районного суду Сумської області Вортоломей І. Г., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Відділення поліції № 4 Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Одеської області, Балтського району, с. Бендзарі, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, посвідчення офіцера НОМЕР_1 , видане в/ч НОМЕР_2 10 березня 2023 року, РНОКПП: НОМЕР_3 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №182739 від 26 листопада 2024 року 26 листопада 2024 року о 19 годині 05 хвилин на автодорозі Суми-Путивль-Глухів 5 км ОСОБА_1 керував автомобілем GEELY GC5, державний номерний знак НОМЕР_4 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння шкіри. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Відмова була зафіксована на нагрудний відеореєстратор 230300285, чим порушив вимоги п. 2. 5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час повідомлений належним чином, раніше направив на адресу суду письмові пояснення, в яких свою вину не визнав, просив закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно нього за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Зазначив, що 26 листопада 2024 року транспортним засобом не керував, за кермом автомобіля перебував його побратим ОСОБА_2 , оскільки він в той день забув свої окуляри у військовій частині, без яких погано бачить, тому за кермо не сідав. Про це він повідомив працівникам поліції, але вони тиснули на нього, запевняючи, що саме він перебував за кермом. Тому він вагався і вирішив пройти медичний огляд в медичному закладі. Але працівники поліції почали відмовляти його, пропонуючи пройти огляд за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотестер на місці зупинки, тобто поліцейські хотіли сфабрикувати огляд на стан алкогольного сп`яніння, тому в подальшому він відмовився від огляду взагалі.
Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Максименко Ю. П. в судовому засіданні просила закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Пояснила, що він транспортним засобом не керував, за кермом перебувавала інша особа, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що працівниками поліції порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, безпідставно зупинено транспортний засіб, допущено упереджене ставлення до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зазначено формальні підстави для складання адміністративного протоколу, у зв`язку з чим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що є військовослужбовцем, офіцером психологічної підтримки танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 та служить із ОСОБА_1 в одній військовій частині. 26 листопада 2024 року ввечері він разом із ОСОБА_1 їхали на автомобілі з м. Суми у бік населеного пункту, де перебували. ОСОБА_1 був на місці пасажира. На блокпосту при виїзді із м. Суми їх зупинили військові, не представлялись. Потім до них підійшли працівники поліції, представились та зазначили, що з автомобіля чути запах алкоголю, що його обурило. За кермом перебував він, має посвідчення водія більше 17 років, у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Зазначив, що хотів пройти огляд на стан сп`яніння, але йому відмовили, а запропонували ОСОБА_1 , бо нібито він перебував за кермом. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, оскільки працівники поліції здійснювали на нього психологічний тиск.
За клопотанням захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання викликано як свідків працівників поліції ОСОБА_3 , який зазначав, що ОСОБА_1 перебував за кермом, та ОСОБА_4 , який складав вказаний протокол про адміністративне правопорушення. В судові засідання свідки неодноразово не з`являлися, тому захисник не наполягала на їх допиті та відмовилась від їх повторному виклику як свідків в судове засідання.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Максименко Ю. П., свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За частиною 1 статті 130 КУпАП до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа, яка керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За вказане правопорушення передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Диспозиція вказаної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлює єдиний порядок дорожнього руху на всій території України та кореспондується в цьому конкретному випадку з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року №1306, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Виходячи з диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП суб`єктом відповідальності за указане правопорушення є водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії (пункт 1.10 Правил дорожнього руху).
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (Постанова Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14).
Таким чином, керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Вказана правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду у справі №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року.
Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу положень ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Не дивлячись на невизнання своєї вини самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні вказаних правопорушень повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №182739 від 26 листопада 2024 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які утворюють об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 1-2), рапортом (а.с. 3), диском з відеозаписом правопорушення (а.с. 4).
Оцінюючи надані докази та заперечення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 судом встановлено таке.
При огляді диску з відеозаписом вчиненого правопорушення, доданого до матеріалів справи, встановлено, що 26 листопада 2024 року на блокпосту був зупинений транспортний засіб GEELY GC5, державний номерний знак НОМЕР_4 та у водія транспортного засобу було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з цим на блокпост було викликано працівників патрульної поліції для фіксування вказаної події. Працівникам поліції, які прибули за викликом, було повідомлено, що водій, який перебував за кермом, вже пересів на пасажирське сидіння. Про це зазначили сержант поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які безпосередньо зупинили цей транспортний засіб. Під відеозапис працівника поліції вони пояснили, що дійсно 26 листопада 2024 року на блокпосту був зупинений транспортний засіб GEELY GC5, державний номерний знак НОМЕР_4 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . В автомобілі був відчутний запах алкоголю, як потім з`ясувалось, від водія автомобіля. В подальшому водієві запропонували припаркуватись на узбіччі та викликали працівників поліції. До їх приїзду водій разом з пасажиром помінялись місцями. Коли прибули працівники поліції безпосередньо за викликом на лінію 102, їм зазначили, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 , який пересів на пасажирське сидіння.
Відеозаписом зафіксовано, що на пропозицію пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, а також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 спочатку заперечував факт керування транспортним засобом, але потім спокійно, послідовно надавав пояснення, свої документи та у подальшому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи захисника Максименко Ю. П. про перебування за кермом транспортного засобу ОСОБА_2 є непереконливими і відхиляються суддею, оскільки з рапорта про подію від 26 листопада 2024 року вбачається, що 26 листопада 2024 року о 19 год. 19 хв. зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що о 19 год. 18 хв. за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Гриценкове, блокпост, жетон НОМЕР_5 прохають направити ПП. Було зупинено транспортний засіб Джилі, державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 . Заявник: ОСОБА_6 . Тобто виклик на лінію 102 здійснив ОСОБА_3 , який у подальшому на відеозапис разом з ОСОБА_5 підтвердили свої покази щодо перебування за кермом саме ОСОБА_1 . Вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника, а тому не є доказом винуватості особи, проте інформує про певну послідовність дій працівника поліції при оформленні ним протоколу про адміністративне правопорушення. Вказані пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є правдивими, змістовними, логічними та категоричними та у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи. Недовіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів у судді підстав немає.
До пояснень свідка ОСОБА_2 про перебування ним за кермом, а не ОСОБА_1 , суддя відноситься критично, оскільки свідок перебуває з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, у дружніх стосунках, разом несуть військову службу у військовій частині, що викликає сумнів у об`єктивності та неупередженості його свідчень та сумнів у відсутності зацікавленості у результатах вирішення цієї справи.
Суддя зазначає, що обставини, які підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість чи невинуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, а тому показання ОСОБА_2 судом не приймаються. Інших доказів на спростування вини ОСОБА_1 суду не надано.
Доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо неналежності та недопустимості відеозапису, доданого до матеріалів справи, оскільки він не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не береться суддею до уваги, оскільки цей відеозапис здійснений у встановленому порядку нагрудною камерою працівника поліції і відсутні жодні відомості, які б ставили під сумнів достовірність подій і обставин, які ним зафіксовані.
Факт того, що відеозапис не відображає обставин всіх подій і тому є неналежним доказом, не знайшов підтвердження в під час судового розгляду.
Отже, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.
За таких обставин суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, керуючи транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - вказане правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, особу правопорушника, ступінь його вини та зважаючи на те, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне стягнення, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283 КУпАП, суддя
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати накладеного штрафу впродовж 15 днів з моменту отримання постанови, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя І. Г. Вортоломей