Справа 362/5657/25
Провадження 3/362/2258/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2025 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

09.07.2025 о 08:03 год. у с. Саливонки Білоцерківського району Київської області по вул. Радянська, 39, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault 19, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналазатора «Drager ARLM-0328», результат позитивний - 0,51 ‰. Тест № 1400. Від проходження огляду у найближчому медичному закладі водій категорично відмовився.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив свою винуватість у поставленому в провину правопорушенні і пояснив суду, що того ранку з дружиною і двома малолітніми дітьми їхав на своєму автомобілі на роботу. По дорозі автомобіль зламався, а тому змушений був зупинитися на узбіччі. У цей момент до нього під`їхали працівники поліції, під час спілкування почали вказувати на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Він погодився, але просив відвезти його до медичного закладу для проходження огляду. Поліцейський переконав його пройти огляд на місці зупинки автомобіля, запевнивши, що «так буде проще», бо якщо поїдуть до лікарні, то автомобіль заберуть на евакуаторі, а до дітей приїде служба у справах дітей. Через такі аргументи погодився пройти огляд на місці. Пройшов, результат 0,51 ‰. Був дуже здивований, бо звечора випив лише келих пива, так як були гості і всі разом святкувати реєстрацію його з дружиною шлюбу. Знову просив поліцейських відвезти його до медичного закладу, щоб пройти огляд там. Тоді поліцейський відвів його у сторону і переконав не їхати до медичного закладу. Підписав усі документи, так як некомпетентний і піддався тиску зі сторони поліцейських. Потім сів за кермо свого автомобіля і поїхав з сім`єю додому. Підтвердив, що писав розписку про зобов`язання не керувати автомобілем, яка наявна при матеріалах справи, однак це робив також під тиском поліцейського.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Чередніченко Ю.М. (діє на підставі договору про надання правничої допомоги № 59 від 29.07.2025 та ордеру серія АІ № 1943732 від 29.07.2025) у судовому засіданні заперечив факт вини ОСОБА_1 у поставленому в провину правопорушенні. З-поміж іншого вказав, що мала місце провокація зі сторони поліцейських, які відмовляли ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Останній не погодився з отриманим результатом, його повинні були доставити до медичного закладу, щоб він пройшов огляд там, однак цього поліцейські не зробили, а тому процедура проходження огляду є порушеною. Також звернув увагу суду, що відеозапис не є безперервним, а направлення до медичного закладу оформлене о 8:15, тоді як огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проходив о 8:17. Просив суд закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

З ініціативи сторони захисту судом допитано свідка ОСОБА_2 (дружина ОСОБА_1 ), яка надала суду показання, що того ранку вони сім`єю їхали на роботу. В автомобілі загорівся індикатор рівня мастила, чоловік зупинився на узбіччі. До них під`їхали поліцейські, під час спілкування з чоловіком вказали про наявність у чоловіка ознак алкогольного сп`яніння. Запропонували йому пройти огляд, він погодився, пройшов, прилад щось показав. З отриманим результатом чоловік не згодився та погодився їхати до лікарні. Після такого твердження чоловіка поліцейський вимкнув камеру та почав їх переконувати не їхати до лікарні, оскільки така поїздка потягне за собою негативні наслідки. Після оформлення всіх матеріалів, вимкнувши камеру, поліцейські дозволили їм забрати автомобіль і поїхати додому. Вказала суду, що чоловік був абсолютно тверезим, алкоголь не вживає. Дійсно напередодні ввечері він випив трохи пива.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників, які брали участь у розгляді справи, суд встановив таке.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9.а Прaвил дoрожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6, п.7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, відповідно до п. 2.6 Правил дорожнього руху України за рішенням поліцейського за наявності відповідних підстав водій зобов`язаний пройти позачерговий медичний огляд з метою визначення здатності безпечно керувати транспортним засобом.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При оформлені вказаного протоколу працівником поліції застосовано технічний засіб з метою фіксації процедури проходження такого огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу.

Судом досліджено відеозаписи події правопорушення, що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи. Там зображено як поліцейські пересікаються з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_1 при зустрічному роз`їзді, розвертаються та наздоганяють його. Зупиняються позаду припаркованого автомобіля, де за кермом перебуває ОСОБА_1 . Запитують чому водій не користується ременем безпеки. Перевіряють документи та вказують на наявність ознак у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння. З огляду на виявлені ознаки пропонують водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку: на місці зупинки або в медичному закладі. ОСОБА_1 погоджується пройти такий огляд на місці. Проходить огляд, результат позитивний - 0,51 ‰. З отриманим результатом не погоджується, вказуючи, що дійсно вчора вживав пиво, однак такого результату бути не може. З огляду на незгоду водія ОСОБА_1 з отриманим результатом поліцейські пропонують йому пройти огляд у лікаря-нарколога у найближчому медичному закладі. Водій ОСОБА_1 погоджується. Надалі видно, як водій ОСОБА_1 спілкується з дружиною, після чого на чергову пропозицію їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння відмовляється та погоджується з отриманим результатом (0,51 ‰). Надалі зафіксовано оформлення адміністративного протоколу та додатків до нього, відібрання поліцейським у водія ОСОБА_1 письмової розписки про зобов`язання не керувати транспортним засобом протягом доби. Жодних заперечень водій ОСОБА_1 не висловлює.

Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-фактичними відомостями викладеними у протоколі серії ЕПР1 № 385862 від 09.07.2025;

-даними результату приладу «Alcotest 7510», тест № 1408 від 09.07.2025, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено 0,51 ‰;

-даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. порушення мови, виражене тремтіння пальців рук ОСОБА_1 проведений відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу «Alcotest 7510 ARLM-0328» результат - 0,51 ‰.;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.07.2025, який не реалізовано через відмову водія.

-письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 від 09.07.2025 про залишення автомобіля на місці зупинки та не керувати ним.

На думку суду, зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними, достовірними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251,252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, зібрані в порядку, встановленому законом та отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Drager 7510», яким констатовано перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння з результатом 0,51 ‰. При цьому при проведенні такого огляду поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису. Факт відсторонення водія від керування транспортним засобом підтверджується відеозаписом та даними письмової розписки ОСОБА_1 .

Щодо незгоди водія ОСОБА_1 з отриманим результатом, то суд заважує, що у разі незгоди водія з отриманим результатом він має право пройти такий огляд у медичному закладі. Поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти такий огляд у медичному закладі, однак він відмовився.

Так, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах.

При цьому, у разі відмови водія від проходження огляду з тих чи інших підстав, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на проведення такого огляду чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

Щодо твердження сторони захисту щодо того, що у випадку, який розглядається, поліцейські спонукали (підбурювали) ОСОБА_1 прийняти рішення про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, тобто мала місце відповідна провокація, то це спростовується даними відеозапису, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 після спілкування з дружиною самостійно прийняв рішення відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а поліцейські навпаки декілька разів уточнювали його позицію.

Отже, на думку суду, поліцейські своїми діями жодним чином не спонукали ОСОБА_1 прийняти рішення про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому немає підстав вважати, що поліцейські спровокували водія відмовитися пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того суд зауважує, що ОСОБА_1 , будучи водієм та маючи відповідне посвідчення водія, обізнаний з Правилами дорожнього руху, та санкцією статті за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в разі незгоди з отриманим результатом не був позбавлений можливості пройти такий огляд у медичному закладі з метою доведення своєї невинуватості.

Також ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити протоколі про адміністративне правопорушення пояснення з приводу того, що бажає пройти такий огляд, однак такі пояснення відсутні як у протоколі, так і на окремому аркуші, натомість підписав протокол без зауважень.

Також суд вважає неспроможними твердження сторони захисту про те, що поліцейський спілкувався з ОСОБА_1 без фіксації, оскільки це спростовується дослідженими судом відеозаписами.

Всі інші зауваження сторони захисту, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Не зважаючи на процесуальну позицію сторони захисту щодо невизнання вини за ч.1 ст. 130 КУпАП, на переконання суду, надані суду докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, а позицію сторони захисту суд розцінює як лінію захисту з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі не керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На думку суду, усі вищезазначені докази доповнюють одне одного, узгоджуються між собою, а тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому заява про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особу ОСОБА_1 та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 221, 245, 251-252, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок № UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко