МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/505/25
Провадження № 3/210/349/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 серпня 2025 року

Суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ті Сільченко В. Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді 28.01.2025 року надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ЕПР1 №227119 22.01.2025 року м. Кривий Ріг вул. Криворіжсталі, 9 о 00:50 год. гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував т/з RENAULT н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «ДРАГЕР» на місці та в медичному закладі відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

30.04.2025 року до суду надійшло клопотання захисника Федосова М.М. про закриття провадження у справі. Клопотання мотивовано тим, що під час ретельного вивчення матеріалів адміністративної справи встановлено, що сторона обвинувачення в особі інспектора поліції не здобула достатніх та беззаперечних доказів провини ОСОБА_1 , а тому поза розумним сумнівом не довела той факт, що 22.01.2025 року о 00:50 год. останній маючи ознаки сп`яніння керував автомобілем та саме відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку на стан сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Під час ретельного вивчення матеріалів адміністративної справи встановлено, що сторона обвинувачення в особі інспектора поліції не здобула достатніх та беззаперечних доказів провини ОСОБА_1 , а тому поза розумним сумнівом не довела той факт, що 22.01.2025 року о 00:50 год. останній маючи ознаки алкогольного сп`яніння здійснюючи функції водія, а саме керував автомобілем Renault д.н.з. НОМЕР_1 .

Наведена позиція підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписом, де поліцейські під`їзжають до автомобіля, який не рухається.

Крім того, суб`єктивно проведений співробітниками поліції огляд мав суто формальний характер, який направлений на виправлення власної протиправної поведінки, оскільки вписані в оскаржуваний протокол ЕПР1 №227119, направлення та рапорт ознаки сп`яніння об`єктивно у ОСОБА_1 не підтверджуються. Від поліцейського мається лише усна констатація того факту, що у ОСОБА_1 наявні вищезгадані ознаки сп`яніння.

Наявні відеоматеріали спростовують суб`єктивну точку зору поліцейських, оскільки в них чітко видно, що ОСОБА_1 поводить себе у соціумі адекватно, виходячи з обставин, які склались, з повним усвідомленням усього, що відбувається, його мова є розбірливою та зрозумілою, відповіді на поставлені питання є конкретними, координація рухів є чіткою, жодного тремтіння пальців, блідості шкіри та почервоніння очей, обличчя чи інших частин тіла не вбачається, рухи тіла звичайні.

З урахуванням викладеного сторона захисту зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія для виявлення стану сп`яніння, рапорт та відеозапис є неналежними та не допустимим доказами провини ОСОБА_1 , оскільки при відсутності у особи об`єктивних ознак зокрема сп`яніння, інспектори поліції позбавлені можливості висловлювати будь-які вимоги та зобов`язувати ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, у тому числі і проходити огляд на виявлення стану сп`яніння.

Сторона захисту акцентує увагу суду на тому, що інспектори поліції діяли всупереч чітко визначеного порядку, оскільки останні не виписуючи та не вручаючи ОСОБА_1 письмового направлення, як того вимагають приписи п. 8 розділу 2 Інструкції, яка закріплена наказом №1425/735 від 09.11.2015 року, одразу висунули йому усну вимогу щодо проходження відповідного огляду у медичному закладі без проведення огляду на місці за допомогою спеціальних технічних пристроїв, що суперечить вимогам ст. 266 КУпАП та в розумінні ч. 5 згаданої статті робить проведений огляд недійсним. При цьому згадка поліцейським про «Драгер» була не чіткою та залишеною поза увагою.

Тому, захисник просить суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 05.06.2025 року до суду надійшло клопотання захисника Федосова М.М. про зупинення провадження у справі.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, військова частина якого виконує бойові завдання з захисту Батьківщини.

Солдат ОСОБА_1 не має можливості приймати безпосередню участь в судових засіданнях в межах даної справи, тим самим безпосередньо надавати пояснення по суті справи, ставити питання та заявляти клопотання, чим обмежується його право на самостійний захист.

Тому, захисник просить суд зупинити провадження у справі у зв`язку з проходження ОСОБА_1 військової служби під час мобілізації до звільнення його з військової служби; розглянути клопотання без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника; у разі відмови в задоволені клопотання не заперечує щодо розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника.

Щодо заявленого захисником клопотання про зупинення провадження у справі суд зазначає наступне.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У клопотанні захисник просить застосувати аналогією закону положення ч.1 ст.335 КПК, згідно із якою у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Вказана норма закону була прийнята 14.04.2022 року, набрала чинності 01.05.2022 року.

Проте, у КУпАП такі зміни не були внесені, що свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення в умовах воєнного стану, у зв`язку із призовом на військову службу за мобілізацією обвинувачених, саме у кримінальних проваджень.

Слід зазначити, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до вимог КПК України участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою. Натомість, в силу приписів ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення явка особи при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, що виключає можливість застосування норм КПК України до правовідносин у даній справі за аналогією закону.

Суд також зауважує, що строки притягнення до кримінальної відповідальності є більш тривалими, ніж строки накладення адміністративного стягнення, а порядок їх обчислення є різним.

Так, у КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Разом з тим, провадження у справі про адміністративне правопорушення судом розпочате ще у січні 2025 року, а відтоді, до моменту розгляду справи судом призначені п`ять судових засідань, на які ОСОБА_1 жодного разу, особисто не з`явився, жодних клопотань чи заяв, особисто не подавав. Впродовж усього часу користувався правовою допомогою захисника.

За вазаних обставин суд вважає, що ОСОБА_1 не був обмежений у реалізації своїх прав, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Таким чином об`єктивної неможливості розгляду справи, без участі ОСОБА_1 , суд не вбачає, у зв`язку із чим, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання, призначене на 05.08.2025 року захисник Федосов М.М. не з`явився, враховуючи клопотання останнього щодо розгляду справи без його участі та участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розглядає справу за відсутності учасників справи.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що підчас патрулювання в комендантську годину було зупинено «його», який рухався по зустрічній смузі. В автомобілі було двоє військових, які пояснили, що не місцеві, їдуть на службу. Під час перевірки було виявлено, що він позбавлений права керування транспортним засобами. На пропозицію пройти огляд відмовився, документи не надав. Вів себе зухвало, чіплявся, погрожував, був затриманий. У відділенні поліції водій повідомив, що вживав алкоголь, у зв`язку з чим йому було ще раз запропоновано пройти на огляд, на що він відмовився. В скалді екіпажу був ще патрульний ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 суду пояснив, що під час патрулювання побачили «його», який їхав по зустрічній сумзі. Зупинили, оскільки була комендантська година. Після зупинки транспортного засобу «він» вийшов. Водій та пасажир були у військовій формі. Водій вів себе неадекватно, погрожував, не надавав документи. Викликали допомогу ТОР, затримали водія для встановлення його особи. До цього «йому» неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, він відмовлявся, як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Ознаки які були виявлені запах алкоголю, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п.1.9 ПДР України, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Положеннями п.п.2.5 ПДР України визначено, що водій на вимогу працівника міліції повинен пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень стративні правопорушення; нормативно-правовий акт № 8073-X від 07.12.1984">ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях правопорушника ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме «Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння».

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №227119, який складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП;

- відеозаписом з відео реєстратора (боді камери), переглянутого в судовому засіданні, згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відмовився;

- рапортом поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капрала поліції Овдій Д., згідно якого було зупинено транспортний засіб Рено Сандера НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 та під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, з переглянутого відеозапису (файл Clip -1) приблизно з 5 хв і далі ОСОБА_1 роз`яснюється право пройти огляд на місці або в медичній установі, однак ОСОБА_1 відмовився, та визнав, що вживав літр пива.

Суд не погоджується з доводами захисника щодо не керування транспортним засобом ОСОБА_1 22.01.2025 року, оскільки з переглянутого відеозапису ОСОБА_1 жодного разу не заперечував щодо не керування транспортним засобом. Більш Того, ОСОБА_1 пояснив, що вони їдуть на службу.

Що стосується заявлених сумнівів захисником щодо наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, то вказані сумніви спростовуються переглянутим відеозаписом та поясненнями поліцейських, наданих в судовому засіданні.

Усі інші заперечення захисника не заслуговують на увагу, як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, передбачені ст.ст. 34, 35 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи, що притягається до адміністративної відповідальності та інших вимог ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, прихожу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень та повністю відповідатиме меті його застосування.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) на користь держави.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи правопорушника або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання скарги через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: В. Є. Сільченко