Справа № 697/1884/25
Провадження № 3/697/900/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Сивухін Г.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.3 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №439137 від 13.07.2025 (а.с.1), ОСОБА_1 12.07.2025 о 10:00 год. перебуваючи в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , повторно протягом року. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 12.07.2025 був конфлікт з його співмешканкою, вину у вчиненому визнає.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У відповідності до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 173-2 КУпАП (в редакції на момент вчинення адміністративного правопорушення), відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, вчиненого особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, вчинене повторне протягом року, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

До матеріалів справи на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП додано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №439137 від 13.07.2025;

- рапорт поліцейського від 13.07.2025;

- письмове пояснення ОСОБА_1 від 13.07.2025.

Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. п.1 ч. 1 ст.247 провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Всі наведені вище обставини та зібрані докази в їх сукупності, дають підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення ч. 3 ст. 173-2 КУПАП, а суд не має право самостійно збирати докази по справі, які по суті, підтверджують виклад обвинувачення у вчиненні правопорушення.

За вказаних обставин, суд закриває адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. С. Сивухін