Справа № 462/5583/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 серпня 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 17.07.2025 року близько 01.20 год. на пл.Двірцевій, 1 у м.Львові, в період дії комендантської години керував автомобілем марки «Peugeot», номерний знак НОМЕР_2 , без спеціальної перепустки, чим порушив вимоги абз.2 п.8 постанови Кабінету Міністрів України №573 від 08.07.2020 року, та вчинив злісну непокору законному розпорядженню Львівської обласної військової адміністрації №1122 від 25.02.2022 року, із змінами №69122 від 23.04.2022 року, про що відносно нього 17.07.2025 року складено протокол серії ВАВ №220696 про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 17.07.2025 року близько 02.00 год. на пл.Двірцевій, 1 у м.Львові, вчиняв хуліганські дії, а саме виражався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, про що відносно нього 17.07.2025 року складено протокол серії ВАВ №220697 про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП.

Протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАВ №220696 від 17.07.2025 року та серії ВАВ №220697 від 17.07.2025 року відносно ОСОБА_1 постановою від 28.07.2025 року об`єднано в одне провадження.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, крім того, постановою від 28.07.2025 року застосовано привід, який виконано не було.

З огляду на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та повідомленим про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Залізничному районному суді м.Львова, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, «Каракуця проти України» від 16.05.2017 року).

З огляду на наведене, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,оскільки він належно повідомлений про розгляд справи, а безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст.251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП підтверджується дослідженими доказами в їх сукупності, які є належними в розумінні ст.251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №220697 від 17.07.2025 року, відеозаписом, рапортом працівника поліції від 17.07.2025 року.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Статтею 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків. Повноваження працівника поліції встановлено Законом України «Про Національну поліцію», який, зокрема встановлює право працівника поліції вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень поліції. Склад правопорушення є формальним, тобто воно вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам визначених у диспозиції статті осіб.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відтак, відповідно до ст.185 КУпАП злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення тих же дій щодо члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Слово «непокора», як зазначає законодавець, означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги чи розпорядження.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №220696 від 17.07.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП, йому у вину те, що він 17.07.2025 року близько 01.20 год. на пл.Двірцевій, 1 у м.Львові, в період дії комендантської години керував автомобілем марки «Peugeot», номерний знак НОМЕР_2 , без спеціальної перепустки, чим порушив вимоги абз.2 п.8 постанови Кабінету Міністрів України №573 від 08.07.2020 року, та вчинив злісну непокору законному розпорядженню Львівської обласної військової адміністрації №1122 від 25.02.2022 року, із змінами №69122 від 23.04.2022 року.

Відтак, із вказаного протоколу не вбачається, у чому полягала злісна непокора ОСОБА_1 розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Враховуючи наведене, у суді не здобуто сукупності належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з статтею 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ч.1 ст.247 КУпАП, вважаю, що порушене відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні якого є доведеною, то з врахуванням даних про особу правопорушника, у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП,вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді громадських робіт,оскільки в матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 є особою, щодо якої не може бути згідно з ч.3 ст.30-1 КУпАП застосоване таке стягнення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 36, 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний