Справа № 181/511/25
Провадження № 3/191/385/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Форощук С.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Синельниківського районного управління поліції відділення №2 ГУНП в Дніпропетровській області відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2025 року, о 22 год. 30 хв. в с-ще Межова, пр.-т Незалежності, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT 1.8, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, невиразна мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

21.07.2025 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КК України, оскільки він є військовослужбовцем, проходить військову службу в Збройних Силах України, та вважає, що справу про притягнення його до адміністративної відповідальності без його участі є неможливим.

20.08.2025 року від представника ОСОБА_1 адвокат Борсуківської К.О. надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КК України, а також клопотання про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації, без позбавлення право керування транспортними засобами на 1 рік у випадку визнання судом ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Представник ОСОБА_1 адвокат Борсуківська К.О. в судовому засіданні підтримала заявлені до початку розгляду справи клопотання, вказала на порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КК України, зазначила, що , ОСОБА_1 не було запропоновано після поїхати на огляд до медичного закладу, враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та був одягнений у військову форму, працівниками поліції не було забезпечено виклик ВСП для складання протоколу, крім того на відеозапису з нагрудної камери поліцейського не зафіксований рух ОСОБА_1 на автомобілі. Також зазначила, що у випадку призначення адміністративного стягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КК України у виді позбавлення права керування транспортним засобом, ОСОБА_1 буде позбавлений виконувати безпосередньо свої службові обов`язки водія механіка.

Свідок ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про неможливість явки у зв`язку з проходженням ним служби в іншому місті та підрозділі.

Заслухавши представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Борсуківську К.О., дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, встановленими з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№243778 від 10.02.2025 року, згідно яким 10.02.2025 року, о 22 год. 30 хв. в с-ще Межова, пр.-т Незалежності, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT 1.8, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, невиразна мова та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, з якого вбачається, що поліцейським виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, хитка хода, втомлений вигляд, різкий запах алкоголю з порожнини рота, зіниці очей розширені та не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від огляду за допомогою спеціального технічного засобу Драгер 6810, під запис на боді-камеру поліцейського; відеозапису з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, а також на 22:21:14 хвилині відеозапису зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Даний відеозапис підтверджує ключові моменти події (обставини) правопорушення, та об`єктивно поза розумним сумнівом доводять факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо тверджень адвоката Борсуковської К.О. про відсутність належного фіксування факту керування ОСОБА_1 автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT 1.8, д.н.з. НОМЕР_1 , суд вказує, на те, що на початку відео зафіксований автомобіль під час роботи двигуна автомобіля, у подальшому ОСОБА_1 за допомогою ключів вимикає двигун автомобіля, крім того, в процесі спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Стосовно заявленого ОСОБА_1 клопотання про зупинення провадження на період проходження водієм військової служби, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно довідки командира військової частини НОМЕР_2 від 08.08.2025 року № 2832 старший матрос ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 з 16.09.2021 року, що також підтверджується копією військового квитка.

Відповідно до положень ст. 277 КУпАП, строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Тобто, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено право чи обов`язку суду (судді) зупиняти провадження у справах про адміністративні правопорушення, які пов`язані із забезпеченням безпеки дорожнього руху, зокрема, за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що ч. 2ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Нормами діючого КУпАП передбачено можливість зупинення строків розгляду справ про адміністративні правопорушення лише пов`язаних з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

За таких обставин та оскільки у Кодексі України про адміністративні правопорушення міститься норма, яка регулює питання щодо зупинення провадження у окремій категорії справ, вважаю, що в даному випадку не підлягає до застосування аналогія закону із ст. 335 КПК України, яка регулює зупинення судового провадження в кримінальному провадженні.

Доводи щодо порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, зважаючи на те, що його огляд на стан сп`яніння повинен проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини, на думку суду, є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_2 , в процесі спілкування з інспекторами поліції ОСОБА_1 не надавав документів, які б підтверджували те, що він виконує обов`язки військової служби. В ході судового розгляду справи відповідних документів на підтвердження того, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, також не надано.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються, зокрема, забезпечення безпеки дорожнього руху, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах, а згідно з ч.1ст.255 КУпАП протоколи про правопорушення, передбачені ст.130КУпАП, мають право складати лише уповноважені нате посадові особи органів Національної поліції або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському та внутрішньому водному транспорті, натомість відповідні посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України повноваженнями складати протоколи за ст. 130 КУпАП такими повноваженнями не наділені.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника, який є військовослужбовцем, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався ; ступінь вини; майновий стан. Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено та вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у мінімальному розмірі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Щодо клопотань представника ОСОБА_1 адвоката Борсуківської К.О. про застосування положень ст. 69 КК України за аналогією закону, та їх доводів про наявність підстав не накладати на ОСОБА_1 додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, то необхідно зазначити таке.

З приводу вказаних доводів, суд зазначає, що аналогія закону застосовується виключно, якщо відповідні суспільні відносини нормативно не врегульовані, тобто існує прогалина у законодавстві.

У чинному КУпАП дійсно наявні деякі такі прогалини, які за аналогією закону можуть регулюватися іншими актами законодавства, як то інститут відводу судді, проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення тощо.

Однак, питання призначення адміністративного стягнення чітко врегульована главою 4 КУпАП, і будь-якої прогалини в даному випадку не існує, як і підстав застосувати аналогію закону.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Отже, санкції ч. 1 ст.130 КУпАП є безальтернативною в частині накладення на водіїв стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, що позбавляє суд можливості накласти стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, положеннями КУпАП не передбачено можливості накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, визначеної в санкції певної норми, або не накладення одного з видів стягнень, передбаченого санкцією відповідної норми як обов`язкового.

Наведений вище підхід відповідає п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому з урахуванням наведеного вище нормативного регулювання, закріпленого в КУпАП, визначено, що судам за правилами КУпАП основні й додаткові стягнення слід застосовувати в межах санкцій відповідних норм.

Більш того, законодавчо заборонено, починаючи з 17.03.2021, визнання таких правопорушення малозначним та передачу матеріалів справи на розгляд трудовому колективу чи громадській організації, військовій частині (ч. 1 ст. 21 та примітка до ст. 22 КУпАП).

Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за статтею 130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, а тому тяжкість відповідного стягнення обумовлена саме високим ступенем суспільної шкоди, яка завдається такими діяннями, і тому є пропорційним таким, що забезпечує баланс між публічними інтересами та приватними правами особи.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З наведених вище мотивів, суд відхиляє доводи адвоката Борсуківської К.О. про можливість за аналогією закону застосувати до цих правовідносин положення ст. 69 КК України, як підставу не накладення на ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн. 60 коп.

При цьому, з урахуванням суті справи, що є предметом судового розгляду, а також висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16.02.2022 по справі №560/4971/21, від 11.12.2023 по справі №320/14700/21, від 05.09.2023 по справі №380/1139/23 та інших, військовослужбовець ОСОБА_1 не підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, ч.1ст.130, ст.ст. 245, 251, 254,256,280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави : Призначення платежу: 21081300; (серія ЕПР1); (№243778), Отримувач : ГУК у Дн-кій обл/Дн-ка обл/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача : UA0004001, код класифікації доходів бюджету : 21081300, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягувач : Синельниківське районне управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області (адреса : 52500, Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Виконкомівська,36).

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі : Стягувач : Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 цього Кодексу, у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя С. А. Форощук