П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2025 Справа №607/11425/25 Провадження №3/607/4604/2025

м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №343755 від 28 травня 2025 року зазначено: «28 травня 2025 року о 01 год. 55 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz CLS 350, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням технічного приладу, газоаналізатора Alcotest 7510 ARLM 0300 (повірка дійсна до 04 червня 2025 року), що підтверджується тестом №792 від 28 травня 2025 року. Результат огляду становить 1,31 проміле. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння згідний, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст..124 КУпАП».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він не керував автомобілем марки Mercedes-Benz CLS 350, д.н.з. НОМЕР_1 28 травня 2025 року о 01 год. 55 хв. На момент прибуття працівників поліції, автомобіль перебував у нерухомому стані. В цей час він разом із товаришем перебували в автомобілі та слухали музику. За деякий час до цього, біля автомобіля марки Mercedes-Benz CLS 350? припаркувався інший автомобіль, водій якого пішов в невідомому напрямку. Крім того, від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про підстави для застосування поліцейських заходів до транспортного засобу та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутні будь-які докази на підтвердження порушення ним правил дорожнього руху. Крім того вказує, що він не керував транспортним засобом. На відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано лише припаркований транспортний засіб, який не здійснює руху. Також, водієві не було надано направлення для проходження медичного огляду в медичному закладі, не пред`явлено сертифікатів відповідності та свідоцтва про повірку приладу Alcotest, не роз`яснено процедури проходження огляду. Інспектор поліції не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі та не ознайомлював його зі складеними матеріалами. Крім цього, вважає недопустимим доказом відеоматеріали, зафіксовані на нагрудну камеру працівників поліції, оскільки відеозапис не є безперервним, чим порушено п.3.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання та використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Майка М.Б. в судовому засіданні просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на обставини, зазначені у клопотанні про закриття провадження у справі.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 28 травня 2025 року в нічний час доби, він перебував в салоні автомобіля марки Mercedes-Benz CLS 350, д.н.з. НОМЕР_1 , разом із товаришем ОСОБА_1 . Автомобіль перебував у нерухомому стані. В цей час до вказаного автомобіля підійшли працівники поліції, які звинуватили ОСОБА_1 в тому, що він керував транспортним засобом. При цьому, ОСОБА_1 у вказаний вчір автомобілем не керував. За деякий час до прибуття працівників поліції, біля автомобіля марки Mercedes-Benz CLS 350 припаркувався інший автомобіль, водій якого пішов в невідомому напрямку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та свідка, суд дійшов наступних висновків.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

В свою чергу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до матеріалів справи долучено наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №343755 від 28 травня 2025 року;

- відеозаписи, які містяться на оптичному носію інформації диску DVD-R;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів;

- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П51 QM 0747 083 24, чинне до 04 червня 2025 року;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 28 травня 2025 року;

- рапорт інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ст..лейтенанта поліції Пальчука А. від 28 травня 2025 року.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У клопотанні про закриття провадження у справі ОСОБА_1 посилається на те, що водієві не було надано направлення для проходження медичного огляду в медичному закладі.

Так, згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У п.8 розділу Інструкції № 1452/735 визначено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Виходячи з аналізу положень Інструкції № 1452/735, а також ч.3 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я здійснюється у випадку незгоди особи на проведення огляду на стан алкогольного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або у випадку незгоди з його результатами.

З дослідженого судом відеозапису під назвою export_0lz81 встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі не проводився, оскільки він відмовився від проходження такого огляду та погодився з результатами огляду за допомогою технічного приладу (00:28:15 та 01:43:32 відеозапису). У зв`язку з наведеним, суд критично оцінює посилання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції порушено вимоги п.12 Інструкції № 1452/735, оскільки вказаною інструкцією не передбачено вимоги щодо вручення водієві направлення в медичний заклад у випадку згоди особи з результатами огляду за допомогою технічного приладу та відмови від проходження огляду у медичному закладі

Також суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 та його захисника Майки М.Б. на те, що в матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_1 ПДР України, що є обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Оскільки керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, саме по собі є самостійним складом правопорушення і доведеність факту вчинення цього правопорушення не залежить від того, чи були у поліцейських підстави зупиняти транспортний засіб, тому доводи ОСОБА_1 в цій частині суд вважає безпідставними.

При цьому суд зазначає, що аналіз норм, які регулюють порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведення огляду на стан сп`яніння, дає підстави стверджувати, що для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідна сукупність наступних фактів (з призми обставин справи, яка розглядається судом): 1) особа повинна керувати транспортним засобом; 2) у водія виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, визначенні у пункті 3 розділу І Інструкції; 3) поліцейський повинен запропонувати водієві на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зафіксувавши це відеозаписом чи у присутності 2 свідків; 4) отримати відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, знову ж таки зафіксувавши це відеозаписом, або отримати таку відмову у присутності 2 свідків; 5) поліцейський повинен запропонувати водієві пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, зафіксувавши це відеозаписом чи висунувши вимогу у присутності 2 свідків; 6) отримати відмову водія від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, знову ж таки зафіксувавши це відеозаписом, або отримати таку відмову у присутності 2 свідків.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10ПДР України).

Відповідно до роз`яснень викладених у п.27 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також, про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 27 вищевказаної постанови, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Рух це процес переміщення, зміна положення тіла відносно інших тіл у просторі.

Отже, під керуванням транспортним засобом треба розуміти виконання функцій водія, тобто вчинення дій, що призвело до зміни положення транспортного засобу відносно початкового. Суб`єктом правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у цьому випадку є водій транспортного засобу.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 28 травня 2025 року о 01 год. 55 хв. керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz CLS 350, д.н.з. НОМЕР_1 , а також відсутні будь-які дані, які б підтвердили, що останній був зупинений працівниками поліції в ході керування транспортним засобом.

В матеріалах справи міститься DVD-R диск з відеозаписами під назвою export-0lz81 та IMG_0099. На відеозаписі IMG_0099 зафіксовано, що автомобіль працівників поліції рухається провулком та заїжджає на прибудинкову територію, на якій у нерухомому стані перебуває декілька транспортних засобів, один з яких автомобіль марки Mercedes-Benz CLS 350. На цьому відеозапис закінчується. Також на DVD-R диску знаходиться відеозапис під назвою export-0lz81, зафіксований на нагрудну камеру працівників поліції. Вказаний відеозапис починається з того, що працівник поліції підходить до припаркованого автомобіля марки Mercedes-Benz CLS 350. В салоні вказаного автомобіля перебуває декілька осіб, в тому числі ОСОБА_1 , який перебуває на задньому сидінні автомобіля. Після цього на відеозаписі зафіксовано процес спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , який категорично заперечує факт керування транспортним засобом. Також з відеозапису вбачається, що на місці події перебуває декілька осіб, однак пояснення вказаних осіб до матеріалів справи не долучено.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 (справа №216/5226/16-а(2-а/216/33/17), адміністративне провадження №К/9901/20315/18) відеозапис може бути прийнятий до уваги судом, якщо він відображає відомості про вчинення правопорушення, а не лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Враховуючи те, що на долучених до матеріалів справи відеозаписах не зафіксовано факту руху транспортного засобу марки Mercedes-Benz CLS 350, тому долучені до матеріалів справи відеозаписи не можуть бути визнані прямими та достатніми доказами на підтвердження факту керування транспортним засобом марки Mercedes-Benz CLS 350 саме ОСОБА_1 .

Також, суд бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 28 травня 2025 року в нічний час доби не керував автомобілем марки Mercedes-Benz CLS 350, д.н.з. НОМЕР_1 . За деякий час до прибуття працівників поліції вказаним автомобілем керував ОСОБА_3 .

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не може бути визнаний достатнім доказом у даній справі, оскільки працівник поліції є заінтересованою особою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КпАП необхідно закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 255, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.7 та частиною першою ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій