Справа № 163/1532/25 Провадження №33/802/524/25 Головуючий у 1 інстанції:Гайдук А.Л.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю представника митного органу Федчишина Р.А. (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , колишнього директора ТОВ «КАТРАН+», визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 50% вартості безпосереднього предмета порушення митних правил 47764 грн. 61 коп., без конфіскації товару предмета порушення митних правил.

Також з ОСОБА_1 стягнуто в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_2 ставиться у провину те, що вона будучи керівником ТОВ «Катран+», вчинила дії, спрямовані на переміщення товару - «легковий автомобіль, б/в: марка «MAZDA», модель-6, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 …», загальною вартістю 95529,21 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення даного товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача та фактурної вартості, необхідної для визначення митної вартості, а саме - інвойсу №5664 від 25.06.2024, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.483 МК України.

Не погодившись із таким судовим рішенням, особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати та постановити нове, яким закрити провадження у справі щодо неї у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Вважає, що матеріали справи не містять доказів про її винуватість у вчиненні інкримінованого їй правопорушення. Так, відповідно до інвойсу №5664 від 25.06.2024 ТОВ «Катран+» у компанії «LAB Consulting s.r.o.» було придбано автомобіль марки «MAZDA», модель-6, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 », 2010 року виписку, загальною вартістю 1800 Євро. Усі процедури з декларування цього транспортного засобу здійснювались ТОВ «Ілман» та її директором ОСОБА_3 . В подальшому на території України цей транспортний засіб був відчужений ОСОБА_4 . При цьому зазначає, що про будь-які відносини між компанією «VIO GmbH Alte Bernstrasse, 192 СН 3613 Steffisburg, «LAB Consulting s.r.o.» щодо купівлі останнім вказаного автомобіля, його вартості чи будь-яких інших умов, їй як на той час керівнику ТОВ «КАТРАН+» нічого відомо не було. Про це вона дізналась вже виключно з тексту оскаржуваного судового рішення.

Окрім того, зазначає, що відповідно до законодавства не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка переміщуючи товари через митний кордон України надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила. Власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв дії, що складають суб`єктивну сторону правопорушення. При цьому, таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митного органу документів, що місять неправдиві відомості. За відсутності таких умов, в діях особи не утворюється складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Як підтверджується змістом митної декларації, на адресу ТОВ «КАТРАН+» від компанії «LAB Consulting s.r.o.» переміщувався легковий автомобіль MAZDA», модель-6, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 », 2010 року виписку, загальною вартістю 1800 Євро, про що також свідчить інвойс та контракт. При цьому, декларантом цього товару виступало ТОВ «Ілман», яке діяло на підставі договору-доручення №010224 про надання послуг по декларуванню товарів від 05.03.2024. Відповідно до матеріалів справи, декларантом ТОВ «Ілман» були подані усі документи, що передбачені як обов`язкові, які були оформлені у встановленому чинним законодавством порядку та містили усі необхідні реквізити, необхідні для ідентифікації товару. Тому апелянт вважає, що обов`язки декларанта при здійсненні митного оформлення товару його власником було покладено на ТОВ «Ілман», а відтак у неї як колишнього директора ТОВ «КАТРАН+», не було жодного умислу на подання митному органу документів, які містять неправдиві відомості.

Окрім того зазначає про те, що про розгляд справи судом її ніхто не повідомляв, а про судове рішення вона дізналась 18.07.2025 з додатку «Дія», який встановлений на мобільному телефоні.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явилась. При цьому, будь-яких клопотань чи заяв про відкладення судового розгляду до суду не подавала. З урахуванням таких обставин та положень ст.268 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що розгляд справи можливо провести у відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника митного органу ОСОБА_5 , який скаргу вважав безпідставною та просив залишити без задоволення, оскаржуване судове рішення, - без змін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Приписами ст.486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті судового рішення були дотримані в повній мірі.

Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності з огляду на таке.

Так, диспозицією ч.1 ст.483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю і визначає окремі склади правопорушень: 1) з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом 2) надання одним товарам вигляду інших, або 3) з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи 4) документів, одержаних незаконним шляхом, або 5) таких, що містять неправдиві відомості щодо (а) найменування товарів, (б) їх ваги (з урахуванням допустимихвтрат за належних умов зберігання і транспортування) або (в) кількості, (д) країни походження, (е) відправника та/або (є) одержувача, (ж) кількості вантажних місць, (з) їх маркування та (и) номерів, 6) неправдиві відомості, необхідні для (а) визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та (б) його митної вартості.

Таким чином, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України є особа, яка безпосередньо перемістила, або особа, яка вчинила дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. Дане правопорушення характеризується прямим умислом, тобто, особа знала і усвідомлювала, що переміщує саме прихований товар, а документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, містять неправдиві відомості, але все-таки бажає саме таким чином незаконно перемістити товар.

Судом встановлено наступне і це підтверджується матеріалами справи.

26 червня 2024 року за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ №24UA00U2 до митного поста «Луцьк» Волинської митниці для здійснення оформлення в митному режимі імпорту до митного оформлення товару «Легковий автомобіль, б/в: марка «MAZDA», модель 6, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення 2010, модельний рік виготовлення 2010, двигун бензин, робочий об`єм циліндрів 1999 см. куб….» подано документи: інвойс №5664 від 25.06.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 03.06.2024 (Schaffhausen, Швейцарія).

За цими документами відправником (продавцем) транспортного засобу є компанія «LAB Consulting s.r.o.» 05921, SNP 142/3, Svit, Slovakia, а отримувачем (покупцем) - ТОВ «Катран+» (Україна) і, при цьому, його фактурна вартість становить 1800 євро.

Станом на 26.06.2024 керівником ТОВ «Катран+» була ОСОБА_1 .

Відповідно до гр.8, 9 та гр.14 митної декларації IM 40 ДЕ № 24UA00U2 від 26.06.2024 отримувачем та особою, відповідальною за фінансове врегулювання товару є ТОВ «Катран+», а у гр.14 та 54 МД зазначені відомості щодо декларанта ТОВ «Ілман» (Україна) і особу, що безпосередньо склала декларацію зазначено громадянина України ОСОБА_3 .

Встановлено і те, що 18 квітня 2025 року до Волинської митниці листом Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України за №20/20-01-01/7/409 надіслано копії документів митної служби Швейцарської Конфедерації, які були підставою для експорту на митну територію України легкового транспортного засобу, отриманих Державною митною службою України на запит щодо надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України транспортного засобу «MAZDA», модель 6, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 , на адресу ТОВ «Катран+».

До цієї відповіді митними органами Швейцарської Конфедерації було долучено копії документів, за якими було продано і експортовано вищевказаний автомобіль, а саме - примірники експортної митної декларації, договір купівлі-продажу №10549 від 06.06.2024, що використовувались для заповнення і подання експортної декларації.

Відповідно до отриманих документів продавцем/експортером цього транспортного засобу є компанія «VIO GmbH Alte Bernstrasse, 192 СН 3613 Steffisburg, а покупцем/імпортером, - «Serhii Kabishev» Putilovskaya, 65, UA-02080 Kiew. При цьому, його вартість становить 2100 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 26.06.2024 складає 95529,21 грн.

Згідно інформації, наявної в АСМО «Інспектор» та ЄАС Держмитслужби України, транспортний засіб марки «MAZDA», модель 6, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , ввезений в Україну з Республіки Словаччина 26.06.2024 через пункт пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці.

З огляду на наведені обставини, апеляційний суд повністю погоджується з висновками місцевого суду про те, що інвойс №5664 від 25.06.2024, який подано митному органу, як підставу для ввезення на митну територію України транспортного засобу, про який йде мова у даній справі, є документом, що містить неправдиві відомості щодо продавця (відправника), покупця (одержувача) та його фактурної вартості.

Як вбачається з апеляційної скарги, фактично такі обставини апелянтом ОСОБА_1 не оспорюються.

При цьому, апелянт вказує про те, що вона не може нести відповідальності в даній ситуації із посиланням на те, що нею особисто як керівником ТОВ «Катран+» (на час переміщення товару) не подавалось документів митному органу, а цим займалось ТОВ «Ілман», з яким було укладено договір-доручення про надання послуг по декларуванню товарів №010224 від 05.03.2024.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Дійсно, 03 березня 2024 року між ТОВ «Ілман» в особі директора ОСОБА_3 (виконавець) та ТОВ «Катран+» в особі директора ОСОБА_1 (замовник) було укладено договір-доручення про надання послуг по декларуванню товарів №010224.

У митній декларації IM 40 ДЕ № 24UA00U2 від 26.06.2024 отримувачем та особою, відповідальною за фінансове врегулювання товару є ТОВ «Катран+», а декларантом/представником - ТОВ «Ілман».

Водночас, згідно із п.1.1.3 вказаного Договору, виконавець, тобто ТОВ «Ілман» зобов`язується від імені та за рахунок замовника, тобто ТОВ «Катран+» здійснити митне оформлення вантажів відповідно до чинного законодавства України. При цьому, у відповідності до п.2.3 Договору, обов`язком замовника ТОВ «Катран+» є: «До початку митного оформлення кожної відправки (надходження) товарів надавати виконавцю ТОВ «Ілман» доручення-заявку на декларування товарів та всі необхідні для митного оформлення документи та їх копії (відповідальність за достовірність наданої інформації несе замовник)».

З вищевикладеного вбачається, що ТОВ «Ілман» фактично здійснювало митне оформлення вищезгаданого транспортного засобу на підставі документів, у тому числі інвойса №5664 від 25.06.2024, які відповідно до умов Договору надавались ТОВ «Катран+» відповідно до умов укладеного Договору.

З огляду на вищевикладене, апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що вона не може нести відповідальність через нездійснення нею особисто як директором ТОВ «Катран+» митного оформлення транспортного засобу, є повністю безпідставними.

Беручи до уваги вищевикладене апеляційний суд повністю погоджується із висновком місцевого суду, що саме ОСОБА_1 , як директор ТОВ «Катран+» вчинила дії, спрямовані на переміщення вищезгаданого транспортного засобу через митний кордон з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача та фактурної вартості, необхідної для визначення митної вартості, а тому згідно із п.7, 43 ст.4, ч.2 ст.459 МК України, - повинна нести відповідальність за це.

Аналізуючи встановлені обставини та норми ч.1 ст.483 МК України апеляційний суд вважає, що матеріали справи мітять належні та достатні докази в розумінні ст.495 МК України про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього проступку.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на неї стягнення повністю відповідає вимогам ст.23, 33 КУпАП.

Таким чином, усі твердження апелянта ОСОБА_1 про відсутність в діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, які перевірені у порядку ч.7 ст.294 КУпАП, не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення нею відповідальності за порушення митних правил шляхом закриття провадження у справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, оскільки доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків, до яких дійшов суд першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 липня 2025 року в даній справі, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк