Справа № 730/635/25 Головуючий у 1 інстанції Данько О. В.
Провадження № 33/4823/642/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Сікача О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 , військовий пенсіонер, інвалід ІІ групи,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 04 травня 2024 року близько 15 години в м. Борзна, по вул. Садова, буд. 66, ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Вказує, що місцевим судом надано неправильну оцінку доказам у справі, оскільки він, за обставин, викладених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення знаходився у іншому місці та взагалі, у зв`язку із незадовільним станом свого здоров`я, не міг фізично виконувати функцію водія.

Окрім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду із зазначенням причин його пропуску.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити апелянту строк на звернення до суду.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Проте, вищевказані вимоги Закону судом першої інстанції дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується наявними у справі доказами.

Так, статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд першої інстанції в основу рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП поклав протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис працівників поліції та інші зібрані докази.

Разом з тим, із наданих апеляційному суду відповідних документів та матеріалів справи вбачаються протиріччя обставинам, встановленим судом першої інстанції, які ставлять під сумнів законність та обґрунтованість прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи працівників поліції щодо події, яка мала місце 04.05.2025 року.

Як вбачається з даного відеозапису, водій представився, як ОСОБА_1 та надав відповідні документи у розгорнутому виді, при цьому закривши фотографію особи великим пальцем та у подальшому на ім`я ОСОБА_1 було складено адмінматеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.12).

В судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надав оригінал паспорта для встановлення його особи та пояснив, що його знайомий ОСОБА_2 , який з його слів є військовослужбовцем, викрав у нього належні йому документи, а саме: паспорт громадянина України, посвідчення особи з інвалідністю, посвідчення учасника бойових дій, які знаходились за місцем його проживання. Вказані документи ОСОБА_2 повернув йому, дізнавшись від нього про існування постанови про притягнення до адмінвідповідальності за вчинення адмінправопорушення, якого він не вчиняв, на умові розписки про те, що він до нього претензій немає, яку додано ним також до матеріалів справи. Окрім цього, зазначив, що він не є військовослужбовцем ЗСУ, як про це вказано у судовому рішенні, та на протязі багатьох років пересувається на інвалідному візку, оскільки має дуже важкі хвороби опорно-рухового апарату та взагалі фізично не міг виконувати функцію водія.

На відеозаписі працівників поліції видно, що особа водія, за зовнішнім виглядом та рисами обличчя повністю відрізняється від ОСОБА_1 та безумовно не являється ним, особу якого встановлено згідно його паспортних даних.

Також, підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, візуально відрізняється від підпису ОСОБА_1 у паспорті громадянина України, копії посвідчення УБД, а також і поданій ним апеляційній скарзі.

Тобто, працівниками патрульної поліції всупереч вимогам ч. 2 ст. 259 КУпАП неналежним чином встановлено особу, яка скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, та складено протокол на іншу особу, яка взагалі не причетна до вчинення вказаного правопорушення і це призвело до того, що невідома особа, яка реально вчинила найбільш тяжке порушенням у сфері безпеки дорожнього руху уникнула відповідальності.

Враховуючи наведене, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до беззаперечного висновку, що адміністративне правопорушення, яке мало місце 04.05.2024 року, вчинено іншою особою, а не ОСОБА_1 .

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач