ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не притягався до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст. 89 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2025 року о 22 год 40 хв гр. ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 вчинив жорсте поводження з своєю собакою, а саме зачинив його у підвал та утримував протягом 4 (чотирьох) днів, що спричинило її мучення, але не призвело до тілесних ушкоджень або загибелі, чим порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 89 КУпАП. ОСОБА_1 до судового засідання надав суду заяву, якою повідомив, що вину визнає у повному обсязі, просить застосувати до нього мінімальне стягнення, та зобов`язується більше подібного не вчиняти, розуміючи наслідки такого.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зіст. 245 КУпАПзавданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 2статті 268 КУпАПзакріплено перелік справ, у яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Справи про притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 89 КУпАП до цього переліку не входять.

Частиною 1 ст.89 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, але не призвело до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання та поводження з тваринами.

Згідно з положеннями ст.180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Правила поводження з тваринами встановлюються законом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» поводження з тваринами ґрунтується на таких принципах: - жорстоке поводження з тваринами є несумісним з вимогами моральності та гуманності, спричиняє моральну шкоду людині; - забезпечення умов життя тварин, які відповідають їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям; - право власності та інші речові права на тварин у разі жорстокого поводження з ними можуть бути припинені відповідно до цього Закону; - заборона жорстоких методів умертвіння тварин; - відповідальність за жорстоке поводження з тваринами; - утримання і поводження з домашніми тваринами без мети заподіяння шкоди як оточуючим, так і самій тварині.

Статтею 7 вказаного Закону встановлені загальні правила утримання тварин, що виключають жорстокість, зокрема умови утримання тварин повинні відповідати їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям; умови утримання тварин повинні задовольняти їх природні потреби в їжі, воді, сні, рухах, контактах із собі подібними, у природній активності та інші потреби; місце утримання тварин повинно бути оснащено таким чином, щоб забезпечити необхідні простір, температурно-вологісний режим, природне освітлення, вентиляцію та можливість контакту тварин із природним для них середовищем.

Вивчивши, дослідивши та оцінивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 424585 від 23.07.2025 року, письмові пояснення, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 та вважаю необхідним застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 89 КУпАП.

Санкція статті передбачає конфіскацію тварини. Однак, суд не застосовує конфіскацію, оскільки суду не надано доказів, що перебування тварини у власника становить загрозу для її життя або здоров`я.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимогст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд вважає, що в даному випадку саме такий вид адміністративного стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст.4 ч.5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 35, 89 ч.1, 221, 251, 276, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200(двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. без конфіскації тварини.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до положень статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Порощук П.П.