Справа № 754/8827/25 суддя в І-й інстанції Татаурова І.М.
Провадження № 33/824/3896/2025 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 серпня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31 травня 2025 року серії ЕПР1 №347105, 31 травня 2025 року о 08 год. 40 хв. в місті Києві по проспекту Броварському, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, при перестроюванні не надала перевагу в русі автомобілю, марки «Mercedes Benz 312 D», д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтися та скоїла з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримати механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3.б, 12.1, 10.3 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що 31 травня 2025 року вона дотримувалася правил дорожнього руху, рухалась з безпечною швидкістю та уважно стежила за дорожньою обстановкою. Раптово на проїжджу частину вибігла собака. З метою уникнення наїзду на тварину, ОСОБА_1 подала звуковий сигнал та здійснила екстрене гальмування. Під час маневру ОСОБА_1 намагалася діяти виважено, щоб не наїхати ні на тварину, ні на інших учасників дорожнього руху. Одразу після цього її автомобіль отримав удар у задню праву частину з боку транспортного засобу марки «Mercedes Benz 312 D», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в тому ж напрямку сусідньою смугою. Як з`ясувалося після ДТП, зазначений автомобіль був технічно зношеним (рік випуску 1996), перебував у незадовільному стані, про що вказують численні осередки корозії на кузові (ржавий кузов), іржаві металеві елементи, загальний зношений і непридатний для комерційного використання технічний стан автомобіля. До того ж, автомобіль був перевантаженим, здійснювалося комерційне перевезення понад 70 бутлів води об`ємом по 19 літрів, що були не закріплені та, ймовірно, спричинили втрату керованості. Крім того, після зіткнення водій автомобіля марки «Mercedes Benz 312 D» виїхав на зустрічну смугу руху та не виставив знак аварійної зупинки, чим порушив п.п. 9.10 та 9.11 ПДР України. Таким чином, дії ОСОБА_1 не містили ознак адміністративного правопорушення, тоді як дії іншого учасника ДТП і стали безпосередньою причиною зіткнення. Так, у справі № 754/8808/25, яка також розглядалася у Деснянському районному суді, водій транспортного засобу марки «Mercedes Benz 312 D», д.н.з. НОМЕР_3 був визнаний винним у цій же ДТП, що прямо суперечить оскаржуваній постанові, загальним засадам правосуддя та є порушенням принципу правової визначеності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , допитавши свідка ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог статей 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною сьомою статті 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п. 2.3 б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила Правил дорожнього руху, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Умовою відповідальності за вказаними нормами є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою Правил дорожнього руху, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху і виявленими пошкодженнями.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

З матеріалів справи вбачається, що 31 травня 2025 року о 08 год. 40 хв. в місті Києві по проспекту Броварському, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, при перестроюванні не надала перевагу в русі автомобілю, марки «Mercedes Benz 312 D», д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтися та скоїла з ним зіткнення, чим порушила п.п. 2.3.б, 12.1, 10.3 Правил дорожнього руху

Беручи до уваги характер пошкодження транспортних засобів, напрямок слідів протектора шин автомобіля «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_2 , який відображає напрямок руху даного автомобіля під час гальмування, а саме в сторону правої полоси руху з лівої полоси, наявність раптової перешкоди в русі для водія ОСОБА_1 , а саме поява собаки перед автомобілем, апеляційний суд приходить до висновку, що остання, реагуючи на раптову виниклу перешкоду, в порушення п. 2.3.б правил не була достатньо уважна, належним чином не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагувала на неї та допустила зміну напрямку руху свого автомобіля, а саме різке перестроювання в праву смугу руху, по якій рухався автомобіль «Mercedes Benz 312 D», д.н.з. НОМЕР_3 .

Зазначене призвело до зіткнення транспортних засобів та отримання ними пошкоджень, які відповідають даним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині, що вона не змінювала полосу руху, апеляційний суд вважає не обґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що саме раптова перешкода на шляху руху автомобіля ОСОБА_1 спричинила ланцюг подій, який призвів до зіткнення транспортних засобів. Вказане узгоджується, зі слідами протектора від гальмування автомобіля «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_2 так і з поясненнями водія автомобіля «Mercedes Benz 312 D», д.н.з. НОМЕР_3 .

Отже місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 в порушенні п.п. 2.3.б, 12.1, 10.3 Правил дорожнього руху, а відтак і вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано належно оформлені матеріали, передбачені розділом IX «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить усі необхідні дані, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів внаслідок дорожньо-транспортної пригоди), що прямо визначено в диспозиції статті.

Доводи апеляційної скарги в частині технічного стану автомобіля марки «Mercedes Benz 312 D», д.н.з. НОМЕР_3 , його завантаженість, визнання судом водія зазначеного автомобіля ОСОБА_2 винним у порушенні Правил дорожнього руху постановою Деснянського районного суду м. Києва від 20 червня 2025 року у справі №754/8808/25 апеляційний суд вважає не обґрунтованими, оскільки вони не виключають вину ОСОБА_1 у порушенні вимог Правил дорожнього руху за обставин, викладених в оскаржуваній постанові місцевого суду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Будь-яких істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки місцевого суду викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та які могли б бути підставою для її скасування або зміни не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено. Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди із прийнятою місцевим судом постановою.

Переглядаючи справу апеляційний суд відповідно до приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує при розгляді даної справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпції, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення нею правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і не викликають у суду сумнівів. Усі вказані докази одержані законним шляхом.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП відповідають обставинам справи, ґрунтуються на наявних у справі доказах та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 245, 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлене 08 серпня 2025 року.

Суддя В.О. Фінагеєв