Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/421/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Антипова І. Л.
Категорія - 483 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Калітенка С.О., представників Кропивницької митниці Крамарчука С.Я. та Шамшур Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Калітенка С.О. на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2025 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

інваліда ІІІ групи, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості товару, що становить 155 380 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, який перемістив через митний кордон України транспортний засіб марки «NISSAN P51 PATHFINDER» реєстраційний номер НОМЕР_1 в якості гуманітарної допомоги з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу неправдивої інформації щодо отримувача.

При цьому, доводам адвоката Калітенка С.О. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення, суд взагалі не дав ніякої правової оцінки, вказавши про те, що вина ОСОБА_1 судом доведена.

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Калітенко С.О. просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову місцевого суду, вказуючи на незаконність та необгрунтованість судового рішення, а також безпідставність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 підтримуючи активну громадську ініціативу у підтримці Збройних сил України в період воєнного стану, на підставі звернення Київської обласної військової адміністрації від 25.11.2022 року № 7911/02/15.4-2022, адресованого Голові Державної прикордонної служби України та т.в.о. Голови Державної митної служби України щодо сприяння у перетині кордону, з Республіки Польщі через пункт пропуску «Угринів-Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці ввіз на митну територію України в якості гуманітарної допомоги транспортний засіб марки «Nissan Р51 Patfinder», VIN: НОМЕР_2 , 2005 року виробництва, реєстраційний номерST7763M.

У митній декларації про перелік товарів ОСОБА_1 зазначено про те, що отримувачем гуманітарної допомоги є «в/ч НОМЕР_3 , а фактичним місцем призначення та розвантаження вказано Київську обласну військову адміністрацію.

Захисник вказує, що зі слів ОСОБА_1 вказаний автомобіль, який потребував ремонту був доставлений до місця призначення та разом з документами переданий ОСОБА_1 представнику Київської обласної державної адміністрації, який за інформацією Кропивницької митниці від 17.06.2024 № 631/14/48/481 на обліку у військовій частині НОМЕР_3 не перебуває.

При тому, що Київська обласна військова адміністрація листом від 31.07.2024 № 7050/03/18.1/2024 підтвердила факт надсилання на адресу Держприкордонслужби України листа від 25.11.2022 року № 7911/02/15.4-2022 щодо сприяння у перетині державного кордону України транспортного засобу марки «Nissan Р51 Patfinder», як гуманітарної допомоги для військової частини НОМЕР_3 .

З посиланням на практику Європейського Суду про те, що тягар доведення винуватості як складової презумпції невинуватості є обов`язком адміністративного органу і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до правопорушення, роз`яснення до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 зі змінами та доповненнями, статтю 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 року № 1192- XIV (зі змінами та доповненнями) щодо визначення поняття - гуманітарної допомоги, а також Постанову Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174 « Про деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» про те, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги, адвокат Калітенко С.О. стверджує, що при проходженні 25.11.2022 року митного контролю при ввезені автомобіля марки «Nissan Р51 Patfinder» з іноземною реєстрацією, ОСОБА_1 представлено достовірну інформацію щодо фактичного отримувача гуманітарної допомоги одним з підрозділом (військовою частиною) Збройних Сил України за сприяння Київської обласної військової адміністрації як державної установи, уповноваженої на підтримку громадської ініціативи щодо надання добровільної допомоги Збройним Силам України в період воєнного стану.

Тобто, у декларації ОСОБА_1 вказав офіційні відомості зазначені у листі Київської обласної військової адміністрації від 25.11.2022 № 7911/02/15.4-2022 і будь - якої іншої неправдивої або недостовірної інформації ОСОБА_1 у декларацію не вносив.

Більш того, за офіційною інформацією командира в/ч НОМЕР_4 від 03.01.2025 № 0666/4325/07, автомобіль «NISSAN Р51 PATFINDER», VIN: НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий ОСОБА_1 по акту приймання - передачі від 07.11.2023 року знаходиться на бухгалтерському обліку у вказаній військовій частині.

При таких обставинах та підтвердженого Київською військовою адміністрацією факту законності ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу марки «Nissan Р51 Patfinder» з іноземною реєстрацією у виді гуманітарної допомоги, який переданий ОСОБА_1 у листопаді 2023 року військовій частині НОМЕР_4 для виконання бойових завдань, тобто за цільовим призначенням, захисник стверджує про відсутність у діях ОСОБА_1 об`єктивних та суб`єктивних ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Даних про те, що ОСОБА_1 при ввезенні на митну територію України для військової частини транспортного засобу діяв з прямим корисливим умислом і у митній декларації спеціально вказав неправдиву інформацію про те, що отримувачем гуманітарної допомоги є інший військовий підрозділ ЗСУ, тобто представив митному органу підроблені документи, матеріали справи не містять, а добровільна допомога та сприяння ОСОБА_1 у ввезені автомобіля для потреб ЗСУ не є причиною та законною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Окремо, у апеляційній скарзі адвокат Калітенко С.О. акцентує увагу на відсутність доказів та неправильне визначення представником Кропивницької митниці вартості ввезеного ОСОБА_1 автомобіля «NISSAN P51 PATHFINDER» оскільки на 44 аркуші матеріалів цієї справи міститься лише копія скріншоту роздруківки сторінки Інтернет сайту «auto.ria.com» від 16.08.2024 року на якому зображеного автомобіль та ціна 8500 доларів США, яка нібито підтверджує вартість автомобіля марки «Nissan Р51 Patfmder», VIN: НОМЕР_2 , 2005 року виробництва.

При цьому, за інформацією ТОВ «Інтернет - реклама РІА» (відповідь на адвокатський запит № 131/ІРР від 24.02.2024) аркуш паперу із зображенням автомобіля вірогідно являється скріншотом із сайту AUTO.RIA.com., який посадовими особами ТОВ «Інтернет- реклама РІА» не завірений, а всі відповіді на запити правоохоронних або державних органів надаються на завірених фірмових бланках ТОВ «Інтернет - реклама РІА»

Захисник стверджує, що вартість ввезеного ОСОБА_1 у листопаді 2022 року на митну територію України автомобіля «NISSAN P51 PATHFINDER» яка становить 8500 доларів США, що згідно курсу НБУ, станом на 25.11.2022 року, складала 310760 грн. визначена працівником Кропивницької митниці на власний розсуд, на підставі неофіційного документу - сканованого скріншоту роздруківки сторінки Інтернет сайту «AUTO.RIA.com.« при ознайомленні з інформацією Інтернет ресурсу станом на 16.08.2024 року (дата розміщення оголошення)

Окрім цього на скріншоті ймовірного оголошення від 16.08.2024 про продаж автомобіля, продається автомобіль, який перебуває на українському обліку (розмитнений), марки «Nissan Patfmder», 2005 року виробництва, об`ємом двигуна 2.49 літра, з дизельним типом палива, вартістю 8500 доларів США, тобто не ідентичного товару, який ввезений ОСОБА_1 .

При тому, що адвокатом за результатами огляду вітчизняних та зарубіжних Інтернет сайтів, на інтернет площадках яких розміщені оголошення про продаж вживаних автомобілів, станом на 15.11.2024 встановлено, що вартість схожих за параметрами (марка, модель, рік виробництва, об`єм двигуна, тип палива) транспортних засобів значно нижча за вартість автомобіля, вказану у протоколі про порушення митних правил № 0069/90100/24 від 23.08.2024 та становила від 300 до 4500 Євро за кордоном, що підтверджується матеріалами відповіді ТОВ «Інтернет-реклама РІА» () від 18.11.2024 вих. № 657, отриманої у встановленому законом порядку на адвокатський запит, щодо оголошень продажу транспортних засобів марки «NISSAN P51 PATHFINDER» об`ємом двигуна 2,5л, дизельним типом палива, 2005 року виробництва, які були активні на сайті «AUTO.RIA.com» в період з 01.01.2022 по 21.12.2023 середня вартість становить 5000 доларів США.

Підсумовуючи доводи апеляційної скарги захисник вказує, що дійсно, після ремонту ОСОБА_1 передав автомобіль «NISSAN P51 PATHFINDER» до іншої військової частини, разом з цим автомобіль не втратив статусу гуманітарної допомоги та був переданий за призначенням, шкоди від цього ні суспільним ні державним інтересам не завдано, оскільки автомобілі ввезені, як гуманітарна допомога звільняються від сплати митних платежів, отже протокол стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України складений з формальних підстав, за відсутності належних та допустимих доказів, а аргументована позиція сторони захисту, яка викладена у письмових поясненнях та клопотанні про закриття провадження, потребували детального з`ясування, належної та об`єктивної оцінки, яка не була здійснена місцевим судом, під час розгляду цієї справи, що вплинуло на законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, що в призвело до порушення вимог ч.1 ст.6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У запереченнях представник Кропивницької митниці Шамшур Л.О. просить відмовити адвокату Калітенко С.О. у задоволенні апеляційної скарги, вказуючи на безпідставність та необгрунтованість доводів сторони захисту, які на думку представника спростовуються наявними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, про що змістовно зазначив в оскаржуваному рішенні, дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у приховуванні від митного контролю ввезеного для потреб ЗСУ автомобіля з іноземною реєстрацією, шляхом заявлення у митній декларації неправдивих відомостей щодо отримувача гуманітарної допомоги та відсутності доказів отримання такої допомоги конкретною в/ч, яка зазначена у декларації.

Спростовує представник і доводи захисника про неправильне визначення вартості ввезеного ОСОБА_1 транспортного засобу, посилаючись на спеціальну методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка в окремих випадках, при визначенні вартості товару, у відповідності до вимог ч.1-6 ст. 57 МК України дозволяє використання цінової інформації з мережі Інтернет ( веб сайтів)

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Калітенка С.О., які підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, представників Кропивницької митниці, які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали адміністративної справи та зваживши доводи сторін, вважаю, що апеляційна скарга адвоката Калітенка С.О. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Виходячи з положень ч.5 ст. 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд виходить з того, що як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2025 року подана адвокатом Калітенко С.О. з використанням системи «Електронний суд» 08.05.2025 року.

Однак постановою судді Кропивницького апеляційного суду від 22.05.2025 року апеляційна скарга Калітенко С.О. повернута без розгляду, з формальних підстав, після чого ОСОБА_2 повторно 02.06.2025 року і звернувся до Кропивницького апеляційного суду з даною апеляційною скаргою.

В контексті застосування на практиці ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, а також положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови захиснику ОСОБА_1 адвокату Калітенку С.О. слід поновити.

При вирішенні апеляційної скарги адвоката Калітенко С.О., апеляційний суд враховує, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості передбачена відповідальність.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом. Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, про що також вказано в апеляційній скарзі представника митниці.

Об`єктивною стороною правопорушення є: переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктом наведеного правопорушення є громадяни декларанти, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств; суб`єктивна сторона правопорушення передбачає прямий умисел, тобто, винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з конкретною метою порушення встановленого порядку.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 483 Митного Кодексу України має бути доведена наявність у документах, що подаються як підстава для переміщення товару через митний кордон України, неправдивих даних саме з наміром приховати товар від митного контролю.

Метою такого приховування є неправомірне звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру або незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності або переміщення заборонених товарів.

Документами, що містять неправдиві дані, вважаються такі документи, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо - не відповідають дійсності.

Статтею 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 року № 1192- XIV (зі змінами та доповненнями) визначено, що гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога у грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами з мотивів гуманності отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують допомоги у зв`язку із соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, скрутним фінансовим становищем, введенням воєнного або надзвичайного стану, виникненням надзвичайної ситуації або тяжкою хворобою конкретної фізичної особи, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в державі запроваджено військовий стан строком на 30 діб, який в подальшому був неодноразово продовжений.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою згідно з додатком 1 (декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою) без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності та без оформлення гарантійних листів. Такі товари визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.

З матеріалів справи вбачається і сторонами не оспорюється, що підставою для ввезення 25.11.2022 року ОСОБА_1 на митну територію України як гуманітарної допомоги автомобіля марки «Nissan Р51 Patfinder», VIN: НОМЕР_2 , 2005 року виробництва, реєстраційний номер НОМЕР_1 були: паспорт, заповнена ОСОБА_1 на митному посту «Угринів» декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Республіки Польща № НОМЕР_5 , а також лист-звернення Київської обласної військової адміністрації від 25.11.2022 року № 7911/02/15.4-2022 про те, що вказаний транспортний засіб є гуманітарною допомогою та слідує з Польщі, водій ОСОБА_1 , отримувачем гуманатірної допомоги є військова частина НОМЕР_3 ( а.п. 17-19,32-34) .

На запит Кропивницької митниці, Київська обласна військова адміністрація листом від 31.07.2024 № 7050/03/18.1/2024 (а.п. 38) підтвердила факт надсилання на адресу Держприкордонслужби України листа від 25.11.2022 року № 7911/02/15.4-2022, однак спростувала факт надходження вказаного транспортного засобу та його передачі, що стало приводом та підставою для оформлення 23 серпня 2024 року інспектором Кропивницької митниці Кравець А.В. протоколу про порушення ОСОБА_3 митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України, яке за версією митного органу виразилось у тому, що ввезений ОСОБА_3 автомобіль, Київська військова адміністрація не отримувала, а дії щодо передачі гуманітарної допомоги конкретно визначеній у зверненні в/ч не проводились.

При цьому, у матеріалах справи (а.п. 178 ) є офіційні дані, які були предметом перевірки апеляційним судом, що згідно з відповіддю командира в/ч НОМЕР_4 від 03.01.2025 № 0666/4325/07, отриманою на адвокатський запит від 12.11.2024 № 11.24-48, автомобільний транспорт «NISSAN Р51 PATFINDER», VIN: НОМЕР_2 (р.н. НОМЕР_1 ) знаходиться на бухгалтерському обліку у військовій частині НОМЕР_4 на підставі акту приймання-передачі від 07.11.2023 між військовою частиною та громадянином ОСОБА_1 .

Таким чином, гуманітарна допомога - автомобіль марки «Nissan Р51 Patfinder»; VIN: НОМЕР_2 , 2005 року виробництва, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ввезений на митну територію України 25.11.2022 року, був переданий ОСОБА_1 07.11.2023 року для потреб Збройний Сил України для використання у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, тобто автомобіль використаний за цільовим призначенням.

Ознак підробки представлених ОСОБА_1 документів при ввезенні гуманітарної допомоги (автомобіля) для потреб ЗСУ або неправдивої або неповної інформації щодо отримувача ( в/ч НОМЕР_3 ), при тому, що відповідальність за ст. 483 МК України, у розумінні диспозиції цієї статті настає за конкретні дії, а в даному випадку у разі приховуванням від митного контролю, Кропивницькою митницею не встановлено і таких даних матеріали справи не містять.

Даний неоспоримий факт судом першої інстанції проігнорований, при тому, що для об`єктивності, повноти та правильності вирішення цієї справи, цілі, мета та вид умислу ОСОБА_1 або його відсутність є предметом з`ясування та об`єктом доказування, сукупністю неоспоримих фактів та спростованих презумпцій невинуватості.

У поясненнях до протоколу щодо причин (а.п. 123-127) ОСОБА_1 у деталях розповідає, що у зв`язку з початком у лютому 2022 року повномасштабної війни України з російським агресором, в листопаді 2022 року, точної дати не пригадую, до мене як інваліда, у якого була можливість безперешкодного виїзду на кордон, звернулись невідомі мені раніше особи (наскільки пригадую, мешканці м. Києва) з проханням переміщення з Республіки Польща до України, як гуманітарної допомоги для Збройних Сил України бувшого у використанні легкового автомобіля марки «NISSAN Р51 PATFINDER», який вже був ними придбаний і знаходився на території Польщі. Оскільки з початку війни я неодноразово перетинав державний кордон України саме з метою ввезення в Україну гуманітарної допомоги для потреб ЗСУ, у т.ч. і ТЗ. я погодився допомогти нашим військовим і в цьому випадку.

Зараз уже не пригадую, здається наступного дня або через день, мені дали контакт особи (номер телефону та ім`я), яка очікувала зустрічі зі мною в польському місці Катовиці, щоб передати автомобіль. Також, для внесення відомостей до декларації при ввезенні машини в Україну, мені надали копію листа Київської обласної військової адміністрації на адресу керівництва Державної митної служби та Держприкордонслужби України з проханням сприяти в третині вказаним транспортним засобом (марка, модель, номер кузова, номерний знак) державного кордону України. Окрім цього, в листі зазначалось, що саме я буду керувати автомобілем, а також, що отримувачем гуманітарної допомоги (ТЗ) є військова частина НОМЕР_3 .

Згодом я виїхав до Республіки Польща, де в м. Катовиці зустрівся з особою, яка передала ієні для доставки в Україну автомобіль марки «NISSAN Р51 PATFINDER», vin: НОМЕР_6 , 2005 року виробництва, номерний знак НОМЕР_1 та польське свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ.

25.11.2022 року на вказаному ТЗ я прибув на митний пост «Угринів» Львівської митниці, представив документи для митного оформлення автомобіля як гуманітарної допомоги. При цьому я власноручно заповнив декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, в якій зазначив дані щодо отримувача товару (ТЗ) - «в/ч НОМЕР_3 », та фактичне місце призначення - Київська обласна військова адміністрація», згідно з інформацією, яка містилась в листі Київської ОВА. Жодних зауважень чи запитань щодо транспортного засобу або документів на нього, від інспектора митного поста, який проводив митне оформлення, до мене не було.

Після завершення митного оформлення я зателефонував особі, з якою контактував з питань ввезення автомобіля в Україну, і ми домовились про зустріч у м. Києві для передачі машини до військової частини.

До міста Києва я приїхав через 2-3 дні. Машина хоч і їхала своїм ходом, проте технічно потребувала ремонту (було чути незрозумілий шум в двигуні та передньому мості автомобіля), при в`їзді до м. Києва, неподалік окружної дороги, мене зустрів чоловік, з яким я спілкувався напередодні по телефону. Він повідомив мені, що перед передачею автомобіля в ЗСУ він потребує незначного ремонту, переобладнання та покраски. Я передав йому ключі і документи на ТЗ. Останній сказав, що він уже домовився з СТО про ремонт машини, щоб в подальшому передати її ) ЗСУ в технічно справному стані. Він також зазначив, що після завершення ремонту зателефонує мені і повідомить коли можна буде передати автомобіль до військової частини.

У перших числах листопада 2023 року мені зателефонували і попросили приїхати в м. Київ, щоб передати автомобіль до військової частини та підписати відповідний акт. Я практично забув про вищевказаний транспортний засіб, оскільки з моменту останнього нашого спілкування пройшов майже рік, а поточних справ у мене досить багато. З яких причин ремонт автомобіля тривав так довго, мені невідомо.

07.11.2023 я прибув до м. Київ де передав автомобіль марки «Nissan Р51 Patfinder», VIN: НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_1 , представнику в/ч НОМЕР_4 та підписав наданий ним акт приймання-передачі автомобіля, яка ввезла вказаний транспортний засів в якості гуманітарної допомоги, а саме для використання військовослужбовцями Збройних Сил країни.

Хочу зазначити, що з початку вторгнення російських військ в Україну 24.02.2022 року, скільки мене через інвалідність не було мобілізовано, я всіляко намагався допомагати нашим захисникам у боротьбі з ворогом. Для цього як мешканець прикордонної області у якого є багато знайомих і друзів серед волонтерів, підприємців та інших осіб, які всіляко допомагали нашим бійцям (збором коштів, закупівлею військової амуніції, медпрепаратів, гуманітарної допомоги тощо ) я також приймав активну участь у допомозі нашим Збройним Силам. Перевезення б/в ТЗ мікроавтобусів, пікапів, автомашин типу SUV) із-за кордону у якості гуманітарної допомоги для потреб ЗСУ це один із напрямків моєї благодійної діяльності у даній сфері. Відповідно, за весь час повномасштабної війни я досить часто виїжджав до країн Західної Європи для пошуку і переміщення таких ТЗ в Україну.

Щодо вказаного автомобіля, він був один із багатьох, яких я особисто ввіз в Україну як гуманітарну допомогу для ЗСУ. При цьому я не шукав це авто і не оплачував його придбання, а тільки на прохання поїхав і перегнав його із Республіки Польща в Україну, де передав у м. Києві замовникам перевезення для ремонту з метою подальшої передачі виключно до ЗСУ, що в подальшому і зробив. Коли ж мене в липні 2024 року представники Львівської митниці вирішили запитати за обставинами ввезення даного автомобіля в Україну, я не відразу і пригадав, про який саме ТЗ йде мова. Тільки коли показали декларацію, заповнену мною особисто при ввезенні вказаного авто, я підтвердив, що ввозив його і що передав Київській ОВА, яка в декларації була вказана як «місце призначення вантажу». Щодо зазначеної в декларації військової частини НОМЕР_3 , то я на момент опитування не міг пригадати, що це за військова частина.

Вже вдома, враховуючи, що зі слів представників митниці мене почали підозрювати у вчиненні контрабанди автомобіля, у зв`язку з чим і проводилось опитування, я пригадав обставини ввезення мною в Україну 25.11.2022 автомобіля марки «Nissan Р51 Patfinder», VIN: / НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_1 та передачі до військової частини.

Будь-якого умислу на незаконне ввезення автомобіля до України в мене не було, ввезений автомобіль передано виключно за призначенням до військової частини в якості гуманітарної допомоги.

За змістом положень ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про порушення митних правил згідно із ч. 1 ст. 495 МК України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 495 МК України посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні «Маліж проти Франції» від 23 вересня 1998 року, Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Отже, апеляційний суд за результатами перегляду цієї справи дійшов однозначного висновку про те, що стримуючим фактором для контрабанди є серйозні фінансові санкції, які настають у разі порушення митних правил, однак не в даному випадку, оскільки як зазначено вище гуманітарна допомога - автомобіль марки «Nissan Р51 Patfinder»; VIN: НОМЕР_2 , 2005 року виробництва, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ввезений на митну територію України 25.11.2022 року, був переданий ОСОБА_1 07.11.2023 року для потреб Збройний Сил України для використання у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, тобто автомобіль використаний за цільовим призначенням, факт того що автомобіль був використаний іншою в/ч ЗСУ не значить, що ОСОБА_1 повинен нести за це відповідальність.

Досліджені апеляційним судом матеріали справи, зміст та якість протоколу про адміністративне правопорушення, який оформлений стосовно ОСОБА_1 з формальних підстав, а також аргументована та не спростована позиція сторони захисту, на думку апеляційного суду свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Окремо апеляційний суд відмічає про абсурдність самої ідеї візуального визначення митної вартості товарів, а значить і серйозних фінансових санкцій за порушення митних правил, тобто без порівняльного аналізу та обов`язкового експертного дослідження, за допомогою сканованих скріншотів Інтернет сайтів розміщених оголошень про продаж товару (вживаних авто) як в даному випадку, а «спеціальна методика» на застосування якої наполягає представник митниці ОСОБА_4 , допускає використання ресурсів мереж Інтернет коли застосування даних довідкової літератури або спеціалізованих каталогів є неможливим у конкретних ситуаціях, сама назва нормативного акту, який застосований при визначенні вартості ввезеного ОСОБА_1 на митну територію України автомобіля, обумовлює товарознавче дослідження (експертизу) проведення якої не входить до компетенції митника, ціна товару у комерційних пропозиціях, які містяться у мережі Інтернет може бути лише частиною порівняльного аналізу вихідних даних, а не висновком про вартість.

Замість того щоб розібратися у деталях, дати елементарну об`єктивну оцінку представленим сторонами доказів, формальне, неконкретизоване у протоколі формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_1 , суддя місцевого перебрав на себе не притаманну незалежному органу правосуддя функцію обвинувачення, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Не може і не повинен суд здійснювати функції сторони обвинувачення, як в даному випадку, а наведені апеляційним судом обставини потребували детального з`ясування, об`єктивної та належної оцінки, не дотримання цього принципу та формальний підхід і призвело до помилкового та передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а тому постанова судді місцевого суду підлягає безумовному скасуванню.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Калітенку С.О. строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Калітенка С.О. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 Митного Кодексу України - скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутності у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов