справа № 619/6583/24
провадження № 3/619/4/25
ПОСТАНОВА

іменем України

12 серпня 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Овсянніков В.С., за участі секретаря судового засідання Кісіль А.О., захисника Бережнової Ю.Є., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

15.08.2024 о 17 годині 50 хвилин ОСОБА_1 в м. Дергачі Харківського району Харківської області по вул. Культури, біля буд. 98, керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння ояей. На неодноразову вимогу пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager», прослідувати до медичного закладу на освідування, а також давати пояснення та ставити підписи у протоколі відмовився, що було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор у присутності свідка.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бережнова Ю.Є. надала до суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник підтримала клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з підстав викладених у ньому та пояснила, що ОСОБА_1 з протоколом не згоден, оскільки ввечері 15.08.2024 не керував зазначеним транспортним засобом, а був лише пасажиром; керував автомобілем його брат.

Під час ДТП автомобіль було сильно пошкоджено і ОСОБА_1 травмувався та взагалі не розумів, що відбулось і відбувається далі, що підтверджується відеозаписами, наданими поліцейськими. Вже потім під`їхала поліція і зробила безпідставний висновок, що керував автомобілем саме ОСОБА_1 , хоча він знаходився неподалік від авто з пасажирського боку.

Вважає, що проведення процедури огляду відбувалося з порушеннями, а також зазначила, що матеріали справи не містять доказів факта керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також відсутня безперервна відеофіксація, тому не можна встановити об`єктивну сторону правопорушення, відсутні підтвердження дотримання поліцейськими належної процедури.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце, час та дату судового засідання шляхом направлення судової повістки. Про причини неявки не повідомив.

Заслухавши захисника Бережнову Ю.Є., дослідивши матеріали справи та відеозаписи, суд дійшов наступного.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. (п.8 Порядку).

Як вбачається із матеріалів справи та досліджених у суді доказів ОСОБА_1 , відмовився від проходження, відповідно до установленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений, відповідно до ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення, у даному випадку також зазначені ознаки алкогольного сп`яніння та порядок проходження огляду на стан сп`яніння), з посиланням на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення яких інкримінується ОСОБА_1 , вказаний свідок події - ОСОБА_2 , яка виклала свої пояснення на окремому аркуші паперу, а також долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудного відеореєстратора №/2, на файлах з якого зафіксовано відмова від проходження медичного огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, а також відмовився власноруч проставляти свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями свідка

ОСОБА_2 судовому засіданні також була відтворена і досліджена відеозйомка з нагрудної камери співробітника патрульної поліції від 15.08.2024, що міститься на СD носії та долучена до матеріалів справи (на диску містяться 6 файлів відеозапису у форматі .MP 4), на яких зафіксовано, що співробітник патрульної поліції неодноразово запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки у останнього були виявленні явні ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння останній відмовився, що зафіксовано на відозаписі: файл VID07F.MP4 на 06:31-06:44 хвилинах часу фіксації відеозапису із загального часу відеозапису файлу 07:11, у присутності свідка ОСОБА_2 .

Окрім того на 00:48 хвилині часу фіксації відеофайлу VID07F.MP4, ОСОБА_1 вказав, що «вже вживав».

З відеозапису вбачається, що поліцейській багато разів пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у передбачений законом порядок - за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager», або у медичному закладі: 01:55; 02:15; 02:42; 03:42; 04:22; 05:15; 06:31-06:44 хвилинах часу фіксації відеозапису VID07F.MP4 із загального часу відеозапису файлу 07:11, на що останній усіма своїми діями фактично відмовлявся від проходження будь-якого медичного огляду.

Заперечення захисника по суті зводяться до того, що ОСОБА_1 не був водієм, що підтверджується відсутністю відеофіксації зупинки автомобіля, та з урахуванням того, що автомобіль вже довго стояв на місці через ДТП.

Ці заперечення спростовуються наступним.

На відеозаписі файлу VID15F.MP4 на 0:00:29 хвилині часу відеозапису загального часу фіксації 0:03:00 чітко прослідковується, що у той час, коли на місце пригоди під`їхали поліцейські на подвір`ї вже стояли сусіди, які підтвердили факт того, що водієм був саме ОСОБА_1 , а також те, що коли він в`їхав у опору електромережі (стовб), сусіди були на подвір`ї та одразу вийшли за двір, щоб подивитися, що сталося, бо злякалися сильного звуку, який лунав під час зіткнення. Зазначили, що коли вони вийшли за двір, ОСОБА_1 сидів у автомобілі за кермом.

Також на відеозаписі VID15F.MP4 на 0:02:13 хвилині часу під час надання пояснень поліцейським, ОСОБА_1 особисто підтвердив факт керування автомобілем та зазначив, що автомобіль належить його брату.

Разом з цим на 0:02:24 хвилині часу того ж відеозапису ОСОБА_1 зазначив, що йому медична допомога не потрібна та те, що він почувається себе «добре».

Під час усього відеозапису ОСОБА_1 переймався тільки одним питанням «які будуть наслідки його відмови від проходження освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння та у разі його погодження пройти цей огляд».

Будь-яких заперечень проти того, що він є водієм, він не зазначав.

Коли присутні на місці особи вказали, що саме він був за кермом автомобіля, він також проти цього не заперечував, а навпаки пояснив поліцейським про причину ДТП він відволікся від керування, оскільки думав про своє.

Брат ОСОБА_1 , який нібито керував автомобілем, також на місці відсутній і ніхто про нього на місці ДТП не вказував.

Доводи захисника про те, що наданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не є допустимим доказом, оскільки здійснений з порушенням норм чинного законодавства, суд не приймає з огляду на наступне.

Досліджені судом відеозаписи є інформативними, позбавлені упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовними, логічними, містять хронологічну послідовність порядку події, а також необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Заперечення захисника про недопустимість витребуваних судом відеозаписів на диску суд не приймає, оскільки відсутність супровідного листа не свідчить про недопустимість доказу; більше того суд враховує, що докази надані на виконання постанови суду про їх витребування.

Окрім цього доводи захисника про недопустимість витребуваного судом диску не впливають на вирішення справи, оскільки витребуваний диск містить копії вже наявних у справі відеозаписів, а єдиний новий файл має тривалість 2 секунди і змістовного навантаження не несе.

Тлумачення положень ч. 2 ст. 266 КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим у разі нем ожливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність даних, зафіксованих на відеозаписах.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються відеозаписами та поясненнями двох свідків на відеозаписах, а сам ОСОБА_1 , що вбачається з відеозаписів (6 файлів відеозапису) жодного разу не заперечив факт самостійного керування автомобілем, натомість на 0:02:13 відеозапису VID15F.MP4 ОСОБА_1 особисто підтвердив факт керування автомобілем та зазначив, що автомобіль належить його брату.

Також вказав, що скоїв ДТП, оскільки задумався про «своє» 0:01:05 - VID15F. НОМЕР_2 .

Щодо позиції захисника про необхідність допиту свідка, суд виходить з того, що процедура, встановлена ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає обов`язкове залучення свідків лише у випадку неможливості здійснення відеофіксації.

У цій справі відеофіксація є. Що стосується встановлення особи, яка керувала транспортним засобом, то відеозаписи дають можливість чітко встановити, що керував саме ОСОБА_1 , що підтвердили присутні на місці складання протоколу особи і не заперечував сам ОСОБА_1 .

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю вищенаведених досліджених судом доказів, які є належними, допустимими та достовірними, як такі що здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у межах цієї санкції.

Відтак матеріали справи та дані відеозапису узгоджуються між собою та не суперечать один одному. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували докази, зібрані працівниками поліції.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень та позбавлення права керування транспортними засоби строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130 , ст. ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Реквізити по сплаті адміністративного штрафу у сфері забезпечення дорожнього руху:

- р/р UA0020001, КОД ЕДРПОУ 37874947, отримувач ГУК Харківська область/Харківобл/21081300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації 21081100.

Реквізити по сплаті судового збору:

- отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір» Дергачівський районний суд Харківської області.

Постанова може бути оскаржена особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня винесення постанови безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Повний текст постанови виготовлено 18.08.2025 року

Суддя В. С. Овсянніков