ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області Мушкет О.О., розглянувши в м. Володимирі матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Велика Омеляна Рівненської області, громадянина України, працюючого фахівцем з мебельної справи «Russwood», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2025 о 19:10 годині, на території МАПП «Устилуг» прикордонним нарядом «Перевірка документів» виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який враховуючи вимоги п.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України без відповідних документів, а саме надав на паспортний контроль паспорт громадянина США на ім`я ОСОБА_2 НОМЕР_1 , виданий 16.07.2019 року, чим порушив вимоги ст.2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року.

Правопорушник та його представник адвокат Бакун О.С., документи про підтвердження повноважень якого, містяться в матеріалах справи в судове засідання не з`явились, від адвоката Бакуна О.С. надійшла письмова заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутності та відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також просив при винесенні постанови по даній справі врахувати надані ним письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, в яких покликається на те, що наявність у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності українського паспорта для перетину кордону (закордонного паспорта) серії НОМЕР_2 не встановлює факту видачі гр. ОСОБА_1 такого документу, а його відсутність не позбавляє законного права громадянина США на пред`явлення наявного паспорта громадянина США на пропускному пункті перетину кордону України для короткострокового перебування на території України строком до 90 днів, а відтак ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, у вигляді «здійснення спроби незаконного перетину державного кордону України без відповідних документів», як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення є неправомірним, а тому просив провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.204-1 КУпАП полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон країни або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Згідно ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну згідно ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України» є: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) посвідчення особи моряка; 5) посвідчення члена екіпажу; 6) посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

Аналогічні норми закріплені у Постанові Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 р. «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство» в Україні діє принцип єдиного громадянства згідно якого, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Виходячи з вищевказаних норм, з огляду на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство») ОСОБА_1 , будучи громадянином України, вступивши у вказані правові відносини, а саме при в`їзді з територію України у пункті пропуску на паспортний контроль мав би пред`явити один з документів, який передбачений ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України», який відповідно дає право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Проте, при перетині кордону ОСОБА_1 не пред`явив відповідний документ, який надає право на перетин Державного кордону України, громадянам України. При цьому він при в`їзді в Україну в пункті пропуску пред`явив на паспортний контроль паспорт громадянина США на ім`я ОСОБА_2 НОМЕР_1 , виданий 16.07.2019 року, який в даному випадку, йому як громадянину України, не давав право на перетин Державного кордону України.

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що перетин державного кордону громадянином України за паспортом іноземної держави не допускається і кваліфікується як незаконне перетинання державного кордону без відповідних документів.

Провина ОСОБА_1 , незважаючи на невизнання своєї провини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №005293Е від 10.07.2025 року, копією паспорта громадянина США на ім`я ОСОБА_2 НОМЕР_1 , виданого 16.07.2019 року, інформацією про особу, де видно, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданого 30.08.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

З огляду на викладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 намагався перетнути Державний кордону України без відповідних документів, які надають право на перетин кордону громадянами України, які передбачені ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України», а тому у діях останнього є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Також слід значити, що незважаючи на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 Закону України «Про громадянство»), законодавством України не передбачено відповідальність за отримання громадянином України громадянства (підданства) іншої держави та правових наслідків в такому випадку для громадянина України чинним законодавством не передбачено.

І в даному випадку, ОСОБА_1 , як громадянин України притягується до відповідальності не за наявність у нього громадянства іншої держави, а саме за те, що він як громадянин України вчинив спробу перетину Державного кордону України без відповідних документів, що надають право громадянину України перетнути такий кордон.

Таким чином, суд вважає, що провина порушника доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ч.1 с. 204-1 КУпАП, як перетинання або спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При вирішенні питання про накладення стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю доцільним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у межах санкції статті, за якою він притягується до адміністративної відповідальності.

Також, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. ч.1 с. 204-1 , 283 КУпАП, ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір», суддя-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходу громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимирський міський суд Волинської області.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду .

Суддя: Олександр МУШКЕТ