Провадження № 3/947/3012/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025 року Суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., за участю секретаря Маркової О.І., прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси Граматик О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду, матеріали адміністративної справи за протоколом № 52/2025 від 02.06.2025 року, що надійшли з Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Веспрем, Угорщина, який працює інспектором відділу «Служби освітньої безпеки» УПП в Одеській області ДПП, прож.: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З представленого протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , наказом Департаменту патрульної поліції від 18.03.2022 року № 634 з 21.03.2022 року прийнято на службу до поліції та призначено на посаду інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП, з одночасним присвоєнням йому спеціального звання «рядовий поліції» і закріпленням за ним спеціального жетону з індивідуальним номером НОМЕР_1 .

При вступі на службу до поліції ОСОБА_1 склав Присягу працівника поліції, яку 21.03.2022 року особисто підписав.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.03.2025 року №515 о/с, рядового поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора відділу «Служба освітньої безпеки» УПП в Одеській області ДПП.

З 21.03.2022 року, вступивши на службу до поліції та розпочавши службові відносини, набув статусу особи, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», став суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

ОСОБА_1 був ознайомлений і обізнаний про спеціальні обмеження, пов`язані зі службою в поліції, визначені Законом України Про запобігання корупції» вимоги, заборони обмеження, які взяв на себе обов`язок дотримуватися та попереджений про юридичні наслідки їх не виконання, в тому числі вимог фінансування.

12.10.2023 року набрав чинності Закон України №3384-ІХ від 20.09.2023 року «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено декларування.

Абзац 1 п. 2-7 розділу 7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції», встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст.. 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01. 2024 року. Тобто у ОСОБА_1 виник обов`язок не пізніше 31.01.2024 року (до 00 годин 00 хв. 01.02.2024 року) подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2021 рік, за визначеною Національним агентством формою.

Однак, всупереч вимогам ч.1 ст. 45, абз. 1. П.2-7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції, ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин щорічну декларацію за 2021 рік, а саме о 10 год. 49 хв. 06.02.2024 року. У зв`язку з викладеним відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду з`явився, пам`ятка з ст. 268 КпАП України, роз`яснена, що підтверджується власноручним написом, пояснив, що він майже 13 років працює в поліції. В 2018 році звільнявся а в 2022 році знову почав працювати. Він був на лікарняному, коли його повідомили, що потрібно заповнити декларацію, він відразу все зробив, але несвоєчасно. Він нічого не приховував, не мав ніякого умислу, був необізнаний. Просив суд надати йому можливість працювати.

Прокурор Граматик О.С. в судовому засіданні просив суд прийняти рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши виступ прокурора, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено у ч. 1, 2 ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку зі вчиненням адміністративного правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. 51 та ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Визначення на законодавчому рівні у ст.38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язане з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень частини другої ст.38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.

Так, у справі «Волков проти України» (ОlеksаndrVоlkovv.Ukraine,рішення від 09.01.2013року,заява №21722/11) Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень» (§ 137, 139).

Також, практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (ОАО Neftyanaya KompaniyaYukos v. russia, § 571).

У п. 7 ст.247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. 51 та ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

02.06.2025 року оперуповноважений ВМЗК Одеського управління ДВБ Національної поліції України капітан поліції Поляков І.В., відносно ОСОБА_1 склав протокол за № 52/2025 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. У протоколі зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 10 год. 49 хв. 06.02.2024 року (час та дата невчасного подання декларації).

З матеріалів справи вбачається, що Департаментом патрульної поліції Національної поліції України за № 3339/41/46-2024 від 19.02.2024 року до Національного агентства з питань запобігання корупції направлено повідомлення, яким повідомлялось про несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації за 2021 рік (а.с.13). Враховуючи викладене, датою виявлення правопорушення є 19 лютого 2024 року. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, був складений, 02.06.2025 року.

Водночас, суд вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення є окремою процесуальною дією, що вчинена на підставі виявленого факту порушення. А факт виявлення порушення це окрема подія, що завжди передує складанню протоколу про адміністративне правопорушення. Відтак, моментом виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на думку суду, є суб`єктивний момент отримання уповноваженим органом інформації про таке правопорушення.

Так, станом на 19.02.2024 року у розпорядженні уповноваженого органу були всі відомості і документи про можливе вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому саме 19.02.2024 слід вважати датою виявлення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст.247КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 284 КУпАП можливо винесення однієї з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

Отже, з дня виявлення даного правопорушення пройшло більше шести місяців (дата виявлення правопорушення 19.02.2024, дата надходження до Київського районного суду м. Одеси 13.06.2025, тому на момент вирішення даної справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 , не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, а провадження у справі підлягає закриттю з цих підстав.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Суд також наголошує, що строк накладення адміністративного стягнення сплив ще до надходження справи на розгляд до Київського районного суду м. Одеси.

За наведених об`єктивних обставин суд був позбавлений можливості розглянути справу у визначений законом строк.

Враховуючи, що визначений статтею 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 , вказаного правопорушення закінчився, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 7 статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 172-6, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП..

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г. В. Войтов