Справа № 646/5360/25
Провадження № 3/646/1790/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2025 Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого - судді Клімової Світлани Вікторівни,

секретаря - Герко Є.В.,

потерпілої - ОСОБА_1 ,

особи, стосовно якої,

складено протокол - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали справи про адміністративне правопорушення, яке надійшло з ДПП управління патрульної поліції в Харківській області стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, військовозобов`язанного, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

- права, передбачені ст. 268 КУпАП - роз`яснені,

ВС Т А Н О В И В:

01.06.2025 близько 19год.00хв., гр-н ОСОБА_2 за місцем свого спільного проживання, АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки гр-ки ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме, наніс удар рукою в обличчя та ображав її нецензурною лайкою, чим завдав їй психологічних страждань та фізичного болю в наслідок чого була завдана шкода фізичному на психологічному здоров`ю потерпілої, чим скоїв правопорушення передбачене за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні своєї провини не визнав, пояснивши, що між ним та співмешканкою ОСОБА_1 виникла сварка в результаті чого вона викликала співробітників поліції. Допускає, що штовхнув її, але не бив, також висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. Потерпіла відкликала виклик поліції, так як порозумілися, однак патрульні приїхали швидше. Патрульні вимагали письмові пояснення від потерпілої та ОСОБА_2 , однак враховуючи порозуміння між ними, відмовилися. Не визнає своєї провини.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 01.06.2025 блтизько до вечора виникла сварка з ОСОБА_2 , в результаті чого викликала поліцію. Були трошки випивши. Коли приїхала поліції, помирилися та дійшли порозуміння. В ході сварки, фізичної сили ОСОБА_2 не застосовував, виражався нецензурною лайкою. Коли приїхали патрульні, відмінила виклик. Зверталася зі скаргою на дії працівників поліції, щодо складання протоколу. Зазначила, що вже зверталася з заявою до поліції, у зв`язку з домашнім насильством, однак заяву відкликала.

В наступні судові засідання ОСОБА_2 , який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судові засідання неодноразово не з`явився, надававши заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з наміром укласти угоду з адвокатом.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 двічі зверталася до суду з письмовою заявою про відкладення розгляду справи, поважність причин неявки в судове засідання документально не підтвердив, суд розцінює його неявку як можливість уникнути покарання.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом, з метою непорушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, неодноразово відкладалось судове засідання.

ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення по суті правопорушення, однак доказів на спростування своєї винуватості - ні, з огляду на те, що суд, неодноразово відкладаючи судові засідання, тим самим надавав йому таку можливість.

Положеннями ст. 268 КУпАП містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП з обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Однак, враховуючи те, що в судовому засіданні була допитана особа, стосовно якої складено протокол, якій роз`яснені її права, передбачені ст.268 КУпАП, а саме право на захист, потерпіла, досліджені письмові докази та відтворений відеоматеріал, суд вважає можливим закінчити розгляд справи у відсутністьОСОБА_2 , так як у даному випадку права та інтереси ОСОБА_2 судом не порушені.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/ 97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Більш того, суд вважає необхідним зазначити про те, що у своєму рішенні від 26.04.2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», Європейський суд з прав людини вказав на те, що розумність тривалості провадження в суді повинна оцінюватись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника (в даному випадку порушника) та відповідних органів влади, а також важливості для заявника (порушника) питання, що розглядається.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а непонесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_2 в судовому засіданні, враховуючи положення ст. 38 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 173-2 цього Кодексу, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його вчинення, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 , який, за думкою суду зловживає своїми процесуальними правами, ухиляється від явки до суду з метою уникнення відповідальності через сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Таким чином, з урахуванням необхідності додержання строків, передбачених ст. 38, 277 КУпАП, суд постановив проводити розгляд за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Викладені вище обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 127962 від 01.06.2025 року, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, реєстрацією ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 01.06.2025 повідомлення про насильство в сім`ї, рапортом з чергової частини про подію від 01.06.2025, згодою ОСОБА_1 на обробку персональних даних, паспортом ОСОБА_1 .

В ході відтворення відеоматеріалу в судовому засіданні, підтверджено, що потерпіла ОСОБА_1 співробітникам патрульної служби повідомила, що ОСОБА_2 , з яким вона спільно проживає, наніс їй удар ногою по тулубу, в результаті чого вона впала з ліжка на підлогу. Також, потерпіла підтвердила, що співмешканець принижував її, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою. В ході спілкування з патрульними у відсутність ОСОБА_2 , потерпіла підтвердила боязнь перед ним, а також те, що після того, як поліція поїде, ОСОБА_2 буде продовжувати вчиняти сварку, принижуючи потерпілу. Зазначила, що вже зверталася з заявою до поліції, у зв`язку з домашнім насильством, однак заяву відкликала. Крім того, з відеоматеріалу вбачається, що саме під тиском ОСОБА_2 , потерпіла відмовилася писати пояснення та відмінила виклик поліції, а також відмовилася давати письмові пояснення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частина 1ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений. Частина 2 даної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно ст. 3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Суд критично відносить до доводів ОСОБА_2 про те, що він не наносив ударів потерпілій, а тільки висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, оскільки в ході відтворення відеоматеріалу, потерпіла підтвердила, що ОСОБА_2 , з яким вона спільно проживає, наніс їй удар ногою по тулубу, в результаті чого вона впала з ліжка на підлогу. Також, потерпіла підтвердила, що співмешканець принижував її, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою. Зазначила, що вже зверталася з заявою до поліції, у зв`язку з домашнім насильством, однак заяву відкликала. Крім того, з відеоматеріалу вбачається, що саме під тиском ОСОБА_2 , потерпіла відмовилася писати пояснення та коли вже співробітники поліції знаходилися в квартирі, відкликала виклик до поліції від 01.06.2025.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, дані про особу ОСОБА_2 ,який не працює, раніше судимий, обставини, які обтяжують, відповідальність правопорушника, та відсутність обставин, які пом`якшують відповідальність правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1,173-2 ч. 1, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником на розрахунковий рахунок: UA0020649, 7, отримувач: ГУК у Харків обл/МПГ як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 680грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 (шістсот п`ять гривен шістдесят копійок) на реквізити рахунку: рахунок UA0026001, , отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, пункт з таблиці ставок судового збору 5.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя С.В. Клімова