Справа № 159/5196/25
Провадження № 3/159/2388/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 виданий 12.09.2022 органом 0717, РНОКПП НОМЕР_2 ), який зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працевлаштованого,

за вчинення правопорушень, передбачених ст.173, ч.2 ст.173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 23.07.2025 приблизно о 19.38 годині в м.Ковелі на вул.Незалежності, 134, на літній терасі поблизу кафе «Капучіно» вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру по відношенню до малолітнього пасинка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, вдарив його декілька разів долонею у голову, чим завдав дитині фізичного болю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 23.07.2025 приблизно о 19.38 годині в м.Ковелі на вул.Незалежності, 134, на літній терасі поблизу кафе «Капучіно» вчинив дрібне хуліганство, а саме, висловився нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_3 , чим порушував громадський порядок. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Обидва протоколи суд розглядає одночасно за правилами ст.36 КУпАП.

Належним чином повідомлений ОСОБА_1 на виклик до суду не з`явився, через систему «Електронний суд» скерував заяву про розгляд справи у його відсутності та додаткові пояснення. За письмовими поясненнями ОСОБА_1 усвідомлює протиправність вчинення щодо пасинка дій, просив врахувати складні життєві умови в яких опинилася сім`я, вимушене переселення, зміна кола спілкування, втрата майна, брак коштів, психологічна травма. Вони з дружиною намагаються забезпечити сина необхідними засобами для навчання і розвитку, проте інколи ОСОБА_4 вдається до негативних вчинків. Того дня ОСОБА_4 зірвав тренування і не зважаючи на неодноразові прохання перейшов автодорогу у невстановленому місці. Не стримавшись він дав йому ляпас. Шкодує про вчинене і не допустить повторення. просив не накладати грошове стягнення, врахувати статус переселенця. У письмових поясненнях ОСОБА_1 заперечив вчинення хуліганських дій щодо ОСОБА_3 , вказав на неприпустиму поведінку останньої під час висвітлення події в соцмережах.

Вивчивши матеріали справи, переглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис, суддя дійшов такого висновку.

За вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VІІІ домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями цього Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Основною тезою національного і міжнародного законодавства у сфері протидії домашньому насильству є те, що ніхто, ніде та за жодних обставин не повинен терпіти знущання над собою.

20.06.2022 Україна ратифікувала Конвенцію Ради Європи про запобігання та протидію насильству щодо жінок і домашньому насильству (далі - Стамбульська конвенція), яка спрямована на викорінення насильства і передбачає створення комплексної системи ефективної боротьби з такими явищами.

ЄСПЛ у справах «Івашків проти України» (заява №59670/14, рішення від 22.09.2022), «М.М. та З.М. проти України» (Заява № 4669/20, рішення від 03.11.2022), «Левчук проти України» (заява № 17496/19 від 03.12.2020) неодноразово зауважував на позитивному обов`язку держави вживати своєчасних заходів для розслідування актів домашнього насильства, як прояву порушення основних прав і свобод людини. Державні органи повинні відійти від тендерних стереотипів і не применшувати серйозність порушень.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі поданих доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.251 КУпАП).

Основним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства щодо дитини є відеозапис з камер відеоспостереження, де зафіксований перебіг подій і умисне завдання ОСОБА_1 ляпасів дитині. Подібна поведінка не може бути виправдана неконтрольованим психоемоційним станом як реакція на дії дитини.

Домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Конфліктна ситуація та нецензурні висловлювання формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, насильство у родині будь-якого характеру, відрізняється від конфліктних ситуацій, спорів, що виникають у кожній сім`ї та не становлять загрози подальшому розвитку здорових стосунків, тим, що при домашньому насильстві завжди дії того, хто допускає таке насильство, носять навмисний характер, з наміром досягнення бажаного результату, тягнуть спричинення шкоди; відбувається порушення прав і свобод людини; наявна значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Надаючи оцінку діям ОСОБА_1 суд звертає увагу на значення домінування дорослого над дитиною, а застосування фізичної сили не може бути складовою виховного процесу.

Суд також вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Диспозиція статті 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дрібного хуліганство, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При кваліфікації хуліганства, перш за все слід звернути увагу на те, що безпосереднім об`єктом хуліганства є суспільні відносини, котрі сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні уставлених правил співжиття.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони хуліганства є місце його скоєння, а саме громадське місце.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення виявлене в результаті моніторингу соціальних мереж (рапорт т.в.о. начальника сектору моніторингу Ковельського РУП від 24.07.2025).

На долученому до протоколу серії ВАД №434262 від 24.07.2025 відеозаписі потерпіла ОСОБА_3 повідомляє про неправомірні дії ОСОБА_1 і нецензурну лайку у її адресу в той час як вона мала намір втрутитись для захисту дитини. У письмових поясненнях ОСОБА_3 повідомила ті ж обставини, засвідчивши їх правдивість.

Сукупність цих доказів є достатньою для подолання заперечень ОСОБА_1 . Вагомих аргументів на спростування письмових пояснень ОСОБА_3 . ОСОБА_1 не надав.

Що стосується нецензурної лексики ОСОБА_3 , на яку звертає увагу ОСОБА_1 , то суд приймає її до уваги, проте не надає їй правової оцінки, оскільки вона не є предметом розгляду у межах даної справи.

На переконання суду у цій справі досягнуто стандарту доведення вини поза розумним сумнівом.

Перелічені правопорушення не можуть бути віднесені до малозначних, тому суд призначає стягнення за правилами ст.36 КУпАП.

При визначенні виду стягнення для ОСОБА_1 , враховую конкретні обставини вчинення правопорушень, місце їх скоєння, скоєння правопорушення відносно малолітньої дитини, особу порушника, його письмові пояснення та критичне ставлення до вчиненого вважаю, що відносно останнього необхідно обрати адміністративне стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч.2 ст.173-2 КУпАП), у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Враховуючи графік роботи ОСОБА_1 та обставини, що змусили його сім`ю змінити місце проживання, суд не покладає на особу передбачений статтею 39-1 КУпАП обов`язок пройти корекційну програму, передбачену Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

На підставі ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись статтями 33, 36, 40-1, 221, 283, 284 п.1 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

у х в а л и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ч.2 ст.173 -2 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень (штраф підлягає сплаті за такими реквізитами - Отримувач : ГУК у Волин.обл/м.Ковель/21081100, Номер рахунку (IBAN) UA0003564, Код отримувача (ЄДРПОУ): 38009371).

Штраф має бути сплачений добровільно протягом 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, відповідно до ч.2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови штраф підлягає стягненню в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок(судовий збір підлягає сплаті за такими реквізитами - отримувач коштів : ГУКу м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету : 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СуддяТ. В. Денисюк