Справа № 734/2455/25 Головуючий у 1 інстанції Іванюк Т. І.
Провадження № 33/4823/633/25
Категорія - ч. 5 ст. 126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді Салая Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 липня 2025 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з нього на користь держави 605,60 грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 15.05.2025 року, близько 01:05 год. на 97 км автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі в с. Кіпті керував транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про незаконність, необґрунтованість рішення суду та упередженість суду, оскільки судом не було з`ясовано суб`єктивної сторони правопорушення, зокрема його обізнаності щодо наявності відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протягом року, що виключає об`єктивну сторону правопорушення, яке ставиться йому у вину, тобто повторного протягом року керування автомобілем без посвідчення водія. Також вказує на безпідставний розгляд судом справи у його відсутність, при тому, що він військовослужбовець та боронить країну, та безпідставну відмову у направленні йому на електронну пошту матеріалів. Вважає, що суд мав пересвідчитися у нього особисто чи знав він про наявність попередньої постанови щодо нього.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений шляхом направлення повідомлення на електронну адресу, зазначену ним у суд першої інстанції та шляхом направлення судової кореспонденції на адресу, з якої направлялася апеляційна скарга.

За таких обставин, суд вважає можливим провести апеляційний розгляд у відсутність апелянта, неявка якого не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від установленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 полягає у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 35 КУпАП, повторним визнається вчинення особою протягом року однорідного правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не маючи права керування транспортними засобами, що є порушенням вимог п. 2.1 «а» ПДР та факт вчинення правопорушення повторно протягом року.

Обставини, зазначені у протоколі також узгоджуються із дослідженим судом відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, на якому відображені події, які відбувалися 15.05.2025 року за участю водія ОСОБА_1 .

З переглянутого відеозапису встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування працівника поліції із водієм вбачається обізнаність останнього як щодо того, що він позбавлений права керування транспортними засобами і що такий строк сплинув та потворно посвідчення він не отримав, який повідомив, що не має часу у зв`язку зі службою повторно отримати права, так і притягнення його до відповідальності за керування транспортним засобом 18.10.2024 не маючи такого права, на що додатково вказує сплата штрафу останнім за постановою.

Факт скоєння вказаного адміністративного правопорушення також підтверджується копією постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24.11.2022, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з довідкою інспектора з адмінпрактики УПП в Чернігівській області, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами до 05.12.2023 і станом на 15.05.2025 своє право не поновив, тобто вважається таким, що не мав права керування транспортними засобами.

Копією постанови про адміністративне правопорушення серії БАА № 470575 від 18.10.2024 підтверджується притягнення та накладення штрафу на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування 17.10.2024 транспортним засобом, не маючи права керування. Вказана постанова має відмітку про сплату штрафу ОСОБА_1 .

Крім того, при складанні адміністративних матеріалів у даному провадженні, ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факту наявності вказаної постанови та своєї обізнаності з цього питання.

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційний суд приходить переконання, що в його діях наявні кваліфікуючі ознаки: як керування транспортним засобом, не маючи такого права, так і повторності, а відтак і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

І посилання апелянта про необізнаність його з постановою від 18.10.2024, безпідставні та спростовуються дослідженими судом доказами.

Розгляд справи судом першої інстанції у відсутність ОСОБА_1 , повідомленого про день та час розгляду справи, без поданих заяв про відкладення та за відсутності імперативної вимоги закону щодо обов`язкової участі особи у розгляді такої категорії справ, не суперечить нормам процесуального законодавства. Висновки суду з цього приводу належним чином обґрунтовані.

Відтак, апеляційний суд приходить висновку, що суд І інстанції, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Апеляційним переглядом не встановлено порушень судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай