ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/418/25 Головуючий в 1 інст. Холод Р.С.
Провадження №33/807/704/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Бубнова Д.Ю. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 27 грудня 2024 року, о 23 год. 10 хв., ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Skoda Skala», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Запоріжжі, по вул. Саперна, буд. №57, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук; запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці.

На пропозицію інспектора поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі), ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Бубнов Д.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова є необґрунтованою і незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло прийняття необґрунтованого і незаконного рішення.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові не вірно зазначено, як місце складання протоколу, так і місце нібито вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, а саме: вул. Саперна, буд. 57 у м. Запоріжжі, тоді як події відбувалися за адресою: вул. Саперна, буд. 51 у м. Запоріжжі. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом події та копією паспорта ОСОБА_1 . Однак, зазначеним обставинам, суд першої інстанції не надав жодної оцінки.

Зазначає, що відеозапис події, наявний в матеріалах справи не є суцільним та містить переривання в часі. Разом із цим, свідки під час складання протоколу не залучалися. Так, на відеозаписі відсутні саме ті обставини, які підтверджують відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, у вигляді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Постилається на порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 , якого було безпідставно та за вигаданими причинами зупинено. Так, після перевірки документів ОСОБА_1 , за фактично відсутності у нього ознак будь-якого сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому, перед такою пропозиція, акт огляду водія не складався, як і не складалося направлення до закладу охорони здоров`я, права, передбачені ст. 268 КУпАП не роз`яснювалися. Саме через не роз`яснення в повній мірі поліцейським підстави та причини необхідності проходження огляду на стан сп`яніння, не розуміючи причин своєї зупинки, в повній мірі відповідальності, ОСОБА_1 спочатку надав відмову від проходження огляду. Однак після, до початку складання протоколу та інших матеріалів, підійшов до поліцейських та зазначив про побажання пройти огляд на визначення стану сп`яніння, між тим отримав відмову на проведення його огляду.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 пояснював в суді першої інстанції про те, що не вживає алкогольні напої, а через поранення отриманні під час участі в АТО вживає лікарські препарати, що підтвердив відповідними медичними висновками.

Сторона захисту вважає, що ОСОБА_1 повинен бути звільнений від сплати судового збору, оскільки є учасником бойових дій.

Просить скасувати постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 травня 2025 року. Прийняти нову, якою закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи належне повідомлення адвоката Бубнова Д.Ю. про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), відсутність від останнього клопотань про відкладення розгляду справи, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який зазначив про можливість розгляду справи за відсутності його захисника адвоката Бубнова Д.Ю., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю адвоката Бубнова Д.Ю., що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Під час апеляційного перегляду справи, Стичук М.В. підтримав апеляційну скаргу, просив ї задовольнити. Пояснив, що не вживає алкогольні напої, після отримання статусу УБД вживає антидепресанти.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №206825 від 27 грудня 2024 року та визнаних судом доведеними підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу до НКП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6);

- відеозаписом події (обкладинка справи).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відеозаписом події, долученим до справи, зафіксовано рух транспортного засобу «Skoda Skala», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , його паркування біля житлового будинку приватного сектору. Перевірка документів та встановлення особи водія, яким виявився ОСОБА_1 . Під час спілкування із водієм, поліцейський виявляє у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, оголошує їх. На неодноразові пропозиції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу прилад «Драгер» та у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 надав відмови. При цьому, поліцейським неодноразово роз`яснювалося водію про відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову водія від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Оголошення ОСОБА_1 його процесуальних прав, складання протоколу.

Отже, сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку, а обставини зафіксовані відеозаписом події спростовують доводи апеляційної скарги про порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 та виявлення останнім бажання пройти запропонований йому огляд.

При цьому, суд зауважує, що відео-інформація наявна у достатньому об`ємі задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду в даній справі.

Відповідна відмова водія є порушенням вимог п.2.5 ПДР та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про невірне зазначення в протоколі місця його складання слід відхилити, оскільки суддя апеляційного суду не вбачає в даному випадку будь-які неточності, які можуть вплинути на обставини події. Разом із цим, відеозаписом події зафіксовано зупинку автомобіля ОСОБА_1 біля житлового будинку приватного сектора, де останній рухаючись до будинку зазначив поліцейських, що йде за документами.

Отже, наведене засвідчує, що складання протоколу відбулось за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Твердження апелянта про те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи має перерви є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , встановлення та оголошення ознак алкогольного сп`яніння у водія, його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Доводи автора апеляції щодо безпідставної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді, оскільки з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не впливає на причину зупинки.

Посилання ОСОБА_1 щодо прийому ним антидепресантів, до уваги суддею апеляційного не приймаються, з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу, а тому вживання препарату, який може вплинути на швидкість реакції і увагу водія, з огляду на вимоги п. 2.9 ПДР України, не дозволяли ОСОБА_1 керувати транспортним засобом.

Крім того, відеозапис події засвідчує відсутність вказівки ОСОБА_1 на факт вживання ним антидепресантів як після зупинки транспортного засобу, так і під час складання протоколу.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим.

Доводи апеляційної скарги про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, який постановлено стягнути з нього в оскаржуваній постанові, суддя апеляційного суду, з огляду на вимоги ч. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» також вважає безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 дійсно є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , разом з тим згідно вищенаведених положень закону він повинен бути звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях - у справах, пов`язаних з порушенням його прав. В даному випадку розглядається провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що надає підстав для звільнення його від сплати судового збору.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення підлягає залишенню без зміні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Бубнова Дмитра Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 333/418/25