Справа № 748/1948/25 Головуючий у 1 інстанції Кухта В. О.
Провадження № 33/4823/631/25
Категорія - ч. 5 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Кушнеренка Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Кушнеренка Є.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 липня 2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Місцевим судом установлено, що 31 травня 2025 року о 17:36 год ОСОБА_1 на автодорозі М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, 117 км в с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області, керував транспортним засобом «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_1 ,, не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторно, оскільки 13.05.2025 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Кушнеренко Є.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду стосовно ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, обмежитись адміністративним стягненням у виді попередження. Зазначає, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та згідно посвідчення про відрядження від 10.05.2025 був направлений у відрядження до двох областей, і 31 травня 2025 року за наказом командування був вимушений сідати за кермо та їхати у призначене місце без належної категорії водійського посвідчення, де був зупинений поліцейськими за перевищення швидкості. Вказує, що на місці події ОСОБА_1 пояснював необхідність виконання розпорядження командування та наголошував, що діяв виключно у стані крайньої необхідності. На думку захисту, поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими відповідала обстановці, де він роз`яснював обставини, що спричинили керування транспортного засобу без наявності відповідної категорії.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Кушнеренко Є.Ю. підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити з викладених у ній вимог.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглядаючи справу в межах апеляційних вимог, апеляційний суд зосередився на питанні надання належної оцінки протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує у межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Так, за змістом наявного у справі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 903766, 31 травня 2025 року о 17:36 год ОСОБА_1 на автодорозі М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, 117 км здійснив рух на транспортному засобі «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_1 ,, не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторно, оскільки 13.05.2025 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Водночас, як установлено судом першої інстанції, 31 травня 2025 року о 17:36 год ОСОБА_1 на автодорозі М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, 117 км в с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області, керував транспортним засобом «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_1 ,, не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторно, оскільки 13.05.2025 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 186179 від 31.05.2025 року на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП за керування автомобілем 31.05.2025 о 17:36 год на а/д М-01 в населеному пункті с. Топчіївка 117 км з перевищенням швидкості. (а.с. 5).

З пояснень ОСОБА_1 , наданих у апеляційному суді, вбачається, що він фактично був зупинений поліцейськими за перевищення швидкості у с. Топчіївці Чернігівського району та області, а не у с. Іванівка.

Дані обставини викликають сумнів у апеляційного суду щодо викладеного у протоколі місця вчинення адміністративного правопорушення, яке не відповідає фактично встановленим обставинам справи, оскільки працівниками поліції належним чином не зафіксовано фактичне місце вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, в с. Іванівка.

Відповідно до даних, наданих патрульною поліцією, ОСОБА_1 має водійське посвідчення НОМЕР_2 з категорією C (а.с. 3).

Порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами врегульовані положенням "Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340.

Згідно окремих положень пункту 2 Положення особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Пунктом 3 визначено транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення, які поділяються на категорії.

Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано якої саме категорії на право керування транспортним засобом не мав ОСОБА_1 . Установлено, що на день складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не мав водійського посвідчення з відповідною категорією, проте не зазначено якою саме. Також і у постанові суду не вказано про це.

Місцевий суд даних обставин не перевірив і не звернув уваги, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не повернув документ для належного оформлення. Відтак висновок суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП є неправильним.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності відносно місця вчинення правопорушення, оскільки судом не перевірено обставини справи та відомості, викладені у протоколі.

Відповідно до широкого розуміння доктрини плодів отруєного дерева, будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина плодів отруєного дерева зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими.

За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При перегляді справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд констатував відсутність достатньої кількості належних і допустимих доказів, на підставі яких поза розумним сумнівом можна було б зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП. У зв`язку з цим, оскаржувана постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тому інші доводи апеляційної скарги не перевіряються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити апеляційну скаргу захисника Кушнеренка Є.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай