Справа № 529/723/25
Провадження № 3/529/294/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року селище Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відомості про працевлаштування невідомі, який раніше протягом року притягувався до адміністративної відповідальності:

- 03.07.2025 Диканським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 130 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами у на строк 1 рік,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Незважаючи на притягнення протягом року 03.07.2025 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 04 серпня 2025 року об 11 год. 25 хв. по вул. Івана Мазепи в селищі Диканька Полтавського району Полтавської області ОСОБА_1 повторно протягом року керував електровелосипедом PLAI D ONE E-TITAN, з явними ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовою розпискою про отримання ним судової повістки, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, а тому розгляд справи було проведено за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується наступною дослідженою судом сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 04.08.2025 серії ЕПР1 № 412003, відповідно до якого 04 серпня 2025 року об 11 год. 25 хв. по вул. Івана Мазепи в селищі Диканька Полтавського району Полтавської області ОСОБА_1 повторно протягом року керував електровелосипедом PLAI D ONE E-TITAN, з явними ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано технічними засобами відеозапису.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням до медичного закладу на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.08.2025, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager та у медичному закладі, хоча мав явні ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів.

- відеозаписами з бодікамери поліцейського від 04.08.2025, на яких зафіксовано керування ОСОБА_1 електровелосипедом та відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager або у медичному закладі, хоча поліцейський неодноразово пропонував це, оскільки в ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного сп`яніння.

- копією постанови Диканського районного суду Полтавської області від 03.07.2025 у справі № 529/503/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Працівниками поліції дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена належними та допустимими доказами.

Твердження ОСОБА_1 на відеозаписі про те, що він не керував електровелосипедом, спростовується відеозаписами з бодікамери поліцейського, з яких вбачається, що саме ОСОБА_1 керував електровелосипедом, який рухався до зупинки його поліцейським. При цьому з відеозаписів вбачається, що електровелосипед рухався саме за рахунок роботи електродвигуна, а не за допомогою крутіння педаль ОСОБА_1 , як про це стверджував останній під час здійснення відеозапису.

На відеозаписі ОСОБА_1 сам підтвердив, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність підстав для проходження ним на вимогу поліцейського огляду на стан алкогольного сп`яніння, адже електровелосипед, яким він керував, не являється транспортним засобом, суд вважає безпідставним, виходячи з такого.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху передбачено, що учасник дорожнього руху - це особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Згідно з п. 1.10 ПДР України механічний транспортний засіб транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини та механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Згідно з ст. 121 КУпАП України під транспортними засобами слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Зі змісту п. 2.13 Правил дорожнього руху вбачається, що транспортними засобами є мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 кубічних сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів" № 2956-IX від 24.02.2023, який набрав чинності 23.03.2023, електричним колісним транспортним засобом являється дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Крім того, положеннями цього Закону визначено поняття низькошвидкісного легкового електричного транспортного засобу, що являє собою колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Отже, електровелосипеди, електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами.

Положеннями частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Норма статті 130 КУпАП, якою встановлено відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.

Отже, електровелосипед вважається транспортним засобом і відповідно ОСОБА_1 , який ним керував і не пройшов на вимогу поліцейського огляд на стан алкогольного сп`яніння, підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому обставини зазначені в ч. 2 ст. 33 КУпАП судом не враховуються.

З наявної у матеріалах справи копії постанови Диканського районного суду Полтавської області від 03.07.2025 у справі № 529/503/25 вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Зазначена постанова набрала законної сили 15 липня 2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Враховуючи те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, вказане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, враховуючи те, що ОСОБА_1 , позбавленим відповідно до постанови суду від 03.07.2025, права керування транспортними засобами на строк 1 рік, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке передбачено стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, враховуючи відсутність тяжких наслідків вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, що свідчить про відсутність підстав для застосування передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП стягнення у виді адміністративного арешту, приходжу до висновку, що за вчинене ОСОБА_1 необхідно призначити в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 34 000,00 грн з позбавленням права керування керування транспортними засобами на строк 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, яким він керував, адже у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що він являється його власником. На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднати невідбуту, згідно постанови Диканського районного суду Полтавської області від 03.07.2025, частину стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 11 місяців 26 днів та визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 34 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки 11 місяців 26 днів без оплатного вилучення транспортного засобу, що буде достатнім для попередження вчинення ним подібних правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 605,60 грн, як з особи, на яку накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30, 33, 40-1, ч. 2 ст. 130, ст. ст. 266, 268, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 287, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до адміністративного стягнення за вказаною постановою приєднати невідбуту частину адміністративного стягнення за постановою Диканського районного суду Полтавської області від 03 липня 2025 року у справі № 529/503/25 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 11 (одинадцять) місяців 26 (двадцять шість) днів, та застосувати до ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки 11 (одинадцять) місяців 26 (двадцять шість) днів без оплатного вилучення транспортного засобу.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя О.С. Кириченко