Справа № 344/9280/25
Провадження № 33/4808/586/25
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю ОСОБА_1 , адвоката Івонюка В.М., адвоката Кузика В.І. та потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кузика Володимира Івановича, що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 липня 2025 року, якою

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що проживає по АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 335417 від 19 травня 2025 року водій ОСОБА_1 обвинувачувалась у вчиненні адміністративного правопорушення за наступних обставин: 19 травня 2025 року о 14 годині 15 хвилин по вулиці Галицька, 111 у місті Івано-Франківськ, керуючи транспортним засобом марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись із вулиці Надрічна не була уважною, не слідкувала за зміною дорожньої обстановки при повороті ліворуч на вулицю Галицька, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та здійснила зіткнення із транспортним засобом марки «Skoda», держаний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.п. 2.3. б, 13.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Адвокат Кузик В.І. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді суду першої інстанції та визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що ОСОБА_3 не вважає, що інкриміноване йому правопорушення є у причинному зв`язку з ДТП, а саме дії ОСОБА_1 вважає наслідком.

Наголошує, що суд першої інстанції виклав пояснення сторін не так, як вони були надані.

Звертає увагу, що ОСОБА_3 , повідомив суд, що 19 травня 2025 року рухаючись автомобілем «Skoda» д.н.з НОМЕР_3 з вул. Галицька та маючи намір повернути ліворуч на вул. Набережна зупинився перед переднім автомобілем, який зупинився щоб надати перевагу автомобілям які рухались по вул. Набережна, зупинка відбулась за 2 метри до дорожнього знаку 3.2, електроопори та перед початком дорожньої розмітки 1.16.3, що проглядається з схеми, яка є додатком до протоколу. У цей час автомобіль «BMW» д.н.з НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 , зробивши поворот з вул. Набережної на вул. Галицька та проїхавши біля п`яти - шести метрів по вул. Галицька здійснив зіткнення з його автомобілем.

Наголошує, що ОСОБА_1 , тричі змінювала свої пояснення під час розгляду справи у суді першої інстанції, суд взяв до уваги останні.

Зазначає, що суд посилаючись на останні пояснення ОСОБА_1 , викладаючи пояснення ОСОБА_3 , по іншому та посилаючись на схему ДТП прийшов до висновку про інше місце зіткнення автомобілів, не те яке зазначено у схемі ДТП, також що ОСОБА_1 , завершувала маневр повороту ліворуч, а тому не могла виїхати на вказану у протоколі дорожню розмітку, однак це не відповідає дійсним обставинам справи так, як ОСОБА_1 , здійснивши поворот ліворуч проїхала біля 6 метрів, тобто маневр повороту вже був завершеним.

Вказує, що як вбачається із схеми ДТП керований ОСОБА_3 , автомобіль «Skoda» д.н.з НОМЕР_3 отримав пошкодження переднього бампера з лівої сторони, натомість автомобіль «BMW» д.н.з НОМЕР_4 керований ОСОБА_1 , отримав пошкодження бокової лівої частини (передній бампер, подряпини крила та двоє дверей), що підтверджує версію потерпілого ОСОБА_3 , що його автомобіль був в нерухомому стані, а автомобіль ОСОБА_1 рухався.

В судове засідання апеляційного суду з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якій роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, адвокат Івонюк В.М. потерпілий ОСОБА_2 якому роз`яснені права, передбачені ст. 269 КУпАП та представник потерпілого адвокат Кузик В.І. яким роз`яснені права, передбачені ст. 270 КУпАП.

Адвокат Кузик В.І. та потерпілий ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову судді суду першої інстанції та визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Адвокат Івонюк В.М. та Полатайко О.Р. заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників, перевіривши матеріали справи, вирішуючи апеляційну скаргу по суті вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вважаю, що суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП цих вимог закону дотримано належним чином.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 335417 від 19 травня 2025 року (а.с. 1) водій ОСОБА_1 19 травня 2025 року о 14 годині 15 хвилин по вулиці Галицька, 111 у місті Івано-Франківськ, керуючи транспортним засобом марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись із вулиці Надрічна не була уважною, не слідкувала за зміною дорожньої обстановки при повороті ліворуч на вулицю Галицька, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та здійснила зіткнення із транспортним засобом марки «Skoda», держаний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.п. 2.3. б, 13.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським 1В1Р1Б УПП в Івано-Франківській області капралом поліції Качурак І.Р., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний нею та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердила, що їй роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та дала пояснення: «не погоджуюсь із рішенням. Оскільки їхала по головній дорозі та згідно розмітки».

До протоколу поліцейськими долучено план-схему дорожньо-транспортної пригоди, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди та інші документи.

З план-схеми дорожньо-транспортної пригоди в м. Івано-Франківську, на перехресті вул. Галицька вул. Надрічна, 18 травня 2025 року (а.с. 2) вбачається ділянка дороги, на якій сталась дорожньо-транспортна пригода, дорожня обстановка, дорожня розмітка, розташування транспортних засобів марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 та марки «Skoda», держаний номерний знак НОМЕР_2 та їх пошкодження.

В письмових поясненнях від 18 травня 2025 року (а.с. 3) ОСОБА_3 зазначає, що того дня рухався по вул. Галицька в м. Івано-Франківськ, своїм транспортним засобом марки «Skoda», держаний номерний знак НОМЕР_2 , зупинився перед поворот на вул. Набережна щоб надати перевагу транспортному засобу який рухався з вул. Надрічна на повертав ліворуч на вул. Галицьку, після чого водій транспортного засобу марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 не вписавшись в поворот здійснила зіткнення з його транспортним засобом.

В письмових поясненнях від 18 травня 2025 року (а.с. 4) ОСОБА_1 зазначає, що того дня рухалась транспортним засобом марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 з вул. Надрічна і повертала з головної дороги на другорядну вул. Галицьку, під час повороту в її авто врізався інший автомобіль марки «Skoda», держаний номерний знак НОМЕР_2 , який повертав з другорядної дороги на головну.

Докази, які є в матеріалах справи, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом не доводить, що ОСОБА_1 спровокувала чи створила дану аварійну ситуацію порушивши Правила дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, встановлено, що висновок судді суду першої інстанції про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 , здійснивши поворот ліворуч проїхала біля 6 метрів, тобто маневр повороту вже був завершеним, проте суд викладаючи пояснення ОСОБА_3 , по іншому та посилаючись на схему ДТП прийшов до висновку про інше місце зіткнення автомобілів та характер пошкоджень не є слушним, оскільки спростовується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема схемою та фото світлинами на яких зазначено пошкодження транспортних засобів та їх взаємне розташування, що підтверджують пояснення ОСОБА_1

Взаємне розташування транспортних засобів на місці ДТП не доводить винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.п. 2,3 б, 13.3 Правил дорожнього руху України.

При прийнятті рішення також враховую, що водії після зіткнення транспортних засобів, змінили місце їх розташування, шляхом від`їзду з місця зіткнення, мотивуючи наданням можливості руху іншим транспортним засобам.

Тому встановити місце зіткнення транспортних засобів, на яке вказує апелянт, в межах вказаної справи, з урахуванням таких обставин є неможливим.

Також матеріалами справи, поясненнями водія ОСОБА_1 доводиться неспроможність пояснень водія ОСОБА_3 про обставини зіткнення транспортних засобів та їх взаємне розташування на дорозі після ДТП.

Таким чином матеріали справи не містять доказів, які б могли підтвердити обставини, наведені в протоколі, не долучено належних доказів, на підставі яких, у визначеному законом порядку можливо встановити наявність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні.

З`ясувавши фактичні обставини справи, доходжу висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б доводили порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3 б, 13.3 ПДР України.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Отже, коли невинуватість особи була доведена належними доказами, то суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Підстав для скасування постанови судді суду першої інстанції та визнання ОСОБА_1 винною у порушенні ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу за результатами апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кузика Володимира Івановича, що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 липня 2025 року, щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло