15.08.2025 Справа № 756/5591/25
Справа № 756/5591/25
№ 3/756/2350/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ковальова В.М., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої виконавчим директором Дочірнього підприємства «Електролюкс ЛЛС», адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення

УСТАНОВИВ:

22 квітня 2025 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 1115/АПр/26-15-07-06-02-20 від 19.03.2025, ОСОБА_1 працюючи виконавчим Дочірнього підприємства «Електролюкс ЛЛС», що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 28 А, вчинила порушення ведення податкового обліку з порушенням п. 44.1, ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 за № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого знижено податок на прибуток на загальну суму 2584889,00 грн., п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, пп. «г» п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 199.1, ст. 199, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 за № 2755-VI зі змінами та доповненнями, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції У країни 05.0.1995 за № 168/704, ст. 9 Закону України від 24.05.1995 № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України», зі змінами, в результаті чого встановлено зниження податку на додану вартість на загальну суму, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 16553,0 грн., завищення взаємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, за вересень 2024 року в сумі 1176899,00 грн. Згідно акта документальної планової перевірки від 19.03.2025 № 22574/Ж5/26-15-07-06-02-20/34185974.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно положень п. 86.1 ст. 86 Податкового Кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За результатом проведеної документальної планової виїзної перевірки податковим органом були виявленні порушення податкового законодавства, про що відповідно був складений акт перевірки від 19.03.2025 за № 22574/Ж5/26-15-07-06-02-20/34185974.

Оформлення посадовими особами контролюючих органів результатів документальних перевірок платників податків-юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів щодо дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженимнаказом Міністерства фінансів України від 20серпня 2015 року №727(далі - Порядок від 20 серпня 2015 року № 727), а також Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затвердженими наказом Державної фіскальної служби України від 1 червня 2017 року№ 396 (далі - Методичні рекомендації від 1 червня 2017 року № 396).

Згідно з Порядком від 20 серпня 2015 року № 727 та Методичними рекомендаціями від 1 червня 2017 року № 396, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У акті перевірки зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства.

Одним із невід`ємних прав платника податків, відповідно до пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України, є право на подання до контролюючого органу письмових заперечень до акту перевірки у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 86.7 статті 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводить перевірку.

Отже, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень.

Пунктом56.18 ст. 56ПК України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Також, згідно п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного, оскарження відповідно до п. 56.17 цієї статті.

Таким чином, податковим законодавством України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень податкового органу та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

Актом перевірки від 19.03.2025 за № 22574/Ж5/26-15-07-06-02-20/34185974 встановлено порушення ДП «Електролюкс ЛЛС», а саме:

-п. 44.1, ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 за № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого знижено податок на прибуток на загальну суму 2584889,00 грн.;

-п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, пп. «г» п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 199.1, ст. 199, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 за № 2755-VI зі змінами та доповненнями,

-п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції У країни 05.0.1995 за № 168/704,

-ст. 9 Закону України від 24.05.1995 № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України», зі змінами, в результаті чого встановлено зниження податку на додану вартість на загальну суму, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 16553,0 грн., завищення взаємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, за вересень 2024 року в сумі 1176899,00 грн.

Так, частиною 2 статті 38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Норми КУпАП не містять визначення поняття «триваюче правопорушення».

Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року №6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права «триваючими» визначаються правопорушення які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18 грудня 2019 року у справі №158/286/17.

Отже, як встановлено вище правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 здійснено з 2018 року по вересень 2024 року, тобто, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163- 1 КУпАП, не носить триваючого характеру .

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів апелянта у апеляційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Таким чином, закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, передбачені ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи те, що на момент розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, минуло більше 3 місяців з дня вчинення інкримінованого правопорушення, тобто закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, то провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, 163-1, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення відповідно ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Ковальова