Справа №: 148/1410/25
Провадження № 3/148/659/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, працюючої майстром ТОВ «Тульчинм`ясо», на утриманні має одну неповнолітню особу, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.05.2025 серії ЕПР1 № 344727 вбачається, що 29.05.2025 близько 01:05 години в м. Тульчині по вул. Незалежності, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Skoda Superb», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження огляду на факт вживання алкоголю на місті зупинки та в лікарні відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 (а) Правил дорожнього руху, тобто скоїла адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КпАП України, а саме : … відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння...

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала та суду пояснила, що її не зупиняли працівники поліції, а вона сама зупинилась на заправці, оскільки в неї на машині вибив «Check». Через деякий час до неї під`їхали працівники поліції перевірили документи та почали пропонувати пройти освідування та вона відмовилась оскільки її не зупиняли та вона нічого не порушила.

У судовому засіданні встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в контексті п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року №14 зі змінами, не керувала транспортним засобом, поліцейські під`їхали коли транспортний засіб стояв на заправці та знаходився у нерухомому стані.

Із дослідженого у судовому зсіданні диску з відеофіксацією події, вбачається, що до стоячого транспортного засобу під`їхали працівники поліції, які попросили документи на перевірку та почали пропонувати ОСОБА_1 , пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 344727 від 29.05.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу, де зазначено, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду, диск з відеофіксацією події, суд приходить до слідуючого.

За змістом статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Вимогами ст. 252 КУпАП, встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено два окремих та різних по своїй суті склади адміністративного правопорушення, за які суб`єкт правопорушення має бути покараний.

Об`єктивна сторона правопорушення передбачає що правопорушник має, по-перше, керувати транспортним засобом, а по-друге відмовитися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння або перебувати в стані сп`яніння.

Натомість, згідно дослідженого у судовому засіданні відео доказу яке міститься в матеріалах справи неможливо достовірно встановити, що вимога про зупинку транспортного засобу подавалась завчасно та у зрозумілій для водійки формі та чи подавалась взагалі. На відеозаписі з камер поліцейських відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_1 29.05.2025 близько 01:05 години в м. Тульчині по вул. Незалежності, керувала транспортним засобом «Skoda Superb», державний номерний знак НОМЕР_1 , також відеозапис не містить події зупинки транспортного засобу. Окрім того за весь час спілкування та складання протоколів працівники поліції жодним чином не роз`яснили ОСОБА_1 її законні права, які вона має у такому випадку згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків вчинення адміністративного правопорушеня, які б могли підтвердити факт керування останньою транспортним засобом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміновані правопорушення були вчинені і правопорушник є винним у їх вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, у тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 статті 251 передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом.

В судовому засіданні встановлено, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів винуватості останньої, тобто доказів того, що поліцейські зупиняли водійку ОСОБА_1 під час керування останньою транспортним засобом, суду не надано. Свідки події відсутні.

Відповідно до статті 247 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Із змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у ході судового розгляду не здобуто, наявні в матеріалах справи докази, на підставі яких суддя може встановити винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не є достатніми та спростовуються свідченнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та відео файлами доданими до матеріалів справи. Також враховуючи те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності не може ґрунтуватись на припущеннях, а тому відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 130 ч.1, 221, 247 п.1, 268, 280, 283-285, 287, 289, КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі № 148/1410/25 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП - закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук