Справа № 450/2123/25 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д. А.
Провадження № 33/811/1146/25 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Гриневича Михайла Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 липня 2025 року,

встановив:

цієї постановою, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №454986 від 20.05.2025, ОСОБА_1 14.05.2025 близько 10 год. 00 хв., перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , ухилилася від покладених на неї ст. 150 СК України батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме не виховала сина в дусі поваги до інших, внаслідок чого останній вдарив однокласника ОСОБА_4 та висловлювався в його бік нецензурною лайкою.

На вказану постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП. Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що прийнята з порушеннями норм матеріального права, з огляду на наступне.

В обґрунтування зазначає, що наявність у дитини поведінкових порушень або гіперактивності не виключає відповідальності матері, якщо вона свідомо не вживає достатніх та належних заходів для їх корекції та для належного виховання дитини. Якщо мати знає про проблеми поведінки дитини, включаючи його агресивну поведінку та навіть булінг щодо інших дітей (і це підтверджується її ж заявами та документами), але її дії не призводять до покращення ситуації або вона ігнорує ці проблеми, це має бути розцінено як ухилення від обов`язків. Відвідування гуртків або психолога є звичайно важливими, але їх наявність не може свідчити про належне виконання всіх батьківських обов`язків, якщо поведінка дитини продовжує завдавати шкоди іншим. Суд має оцінювати не просто наявність зусиль, а їх достатність та ефективність у контексті конкретних обставин та потреб дитини.

Зауважує, що в даному випадку має місце невизнання матір`ю реальних поведінкових проблем її дитини, нехтування якими може призвести у майбутньому до непоправних наслідків.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 , представник ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання не з`явилися. Натомість представник адвокат Сидорак Н.Б. подала клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутності апелянта та її представника.

Заслухавши виступ захисника адвоката Гриневича М.М., пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які заперечили проти апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за ті самі дії (ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей), вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.

У судовому засіданні апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надала пояснення, що події відбувалися в школі в присутності вчителя, який жодним чином не відреагував на дану ситуацію. Пояснила, що ОСОБА_6 приходить додому в синцях в порваному одязі, і саме ОСОБА_7 вчиняє булінг щодо її сина ОСОБА_3 , називаючи його безбатченко. Щодо відеозапису на які покликається апелянт, зазначила, що такий є не повний, вона долучала працівникам поліції повний відеозапис події.

Так, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_8 та його законний представник (мати) ОСОБА_1 перебувають під психологічним супроводом з 24.02.2025, робота здійснюється у форматі регулярних індивідуальних зустрічей з метою емоційної підтримки дитини, опрацювання поведінкових та емоційних труднощів, стабілізації психоемоційного стану дитини. Син ОСОБА_1 ОСОБА_8 відвідує заняття з ментальної арифметики, навчається в школі іноземних мов «Lingo Land» на курсі англійської мови, з 01.09.2023 зарахований до списку учнів КЗ «Пустомитівській школі мистецтв» і навчається за спеціальністю «гітара», брав участь у інтернет олімпіаді «На Урок», про що видано відповідні сертифікати від 05.03.2025, був учасником конкурсів та спортивних змагань та таборів у 2021-2022 роках, що свідчить про участь матері ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6 .

Як вбачається, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини події, оцінивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні достатні докази підтвердження вини ОСОБА_1 .

Оскільки в ході розгляду матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 454986 від 20.05.2025 не встановлено достатніх доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, на переконання апеляційного суду, суддя прийшов до обґрунтованого рішення про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП відносно останньої.

Таким чином, в постанові судді першої інстанції вірно вказано, що у справі відсутні достатні, достовірні, належні та допустимі докази, які б «поза розумним сумнівом» доводили те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на обґрунтування провини ОСОБА_1 , всупереч вимогам ч. 2 ст. 251 КУпАП, до протоколу не надано жодних об`єктивних та безсторонніх доказів, які б дозволяли суду на підставі ст. 252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту вчинення нею інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Отже, дослідженими в судовому засіданні доказами не доведено факту вчинення ОСОБА_10 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП тобто, що ОСОБА_1 ухилилася від покладених на неї ст. 150 СК України батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме не виховала сина в дусі поваги до інших.

На переконання суду апеляційної інстанції, при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суддя першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив усі обставини справи у їх сукупності та прийшов до правильного висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП. При цьому порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що прийнята з порушеннями норм матеріального права є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Будь-яких інших доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків, викладених у постанові судді місцевого суду ОСОБА_2 та представник адвокат Сидорак Н.Б. не подали та таких не здобуто.

Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності таких висновків судді та не спростовують встановлені судом обставини події, а тому підстави для скасування постанови судді першої інстанції відсутні.

На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає постановлене у справі рішення законним і обґрунтованим, а тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Пустимитівського районного суду Львівської області від 04 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук