Провадження № 3/127/4934/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та частиною 2 статті 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

21.07.2025 року о 23:25 у місті Вінниця по вулиці Левка Лук`яненка 174, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA DIO (не зареєстрований) у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер 7510 arnd-0054, результат позитивний 0,42 проміле. Велась безперервна фіксація на портативні відеореєстратори 472971 та 467729, чим порушив п.2.9 (а) ПДР.

Крім того, 21.07.2025 року о 23:25 у місті Вінниця по вулиці Левка Лук`яненка 174, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA DIO б/н, не маючи права керування таким транспортним засобом, при цьому даний транспортний засіб не зареєстрований у встановленому законом порядку у органах МВС. Велась безперервна фіксація на портативні відеореєстратори № 472971 та № 467729, чим порушив п.2.1(а) ПДР.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.08.2025 року, адміністративні матеріали за № 127/23258/25 та № 127/23719/25 відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 та частиною 2 статті 126 КУпАПоб`єднано в одне провадження з присвоєнням загального номеру: 127/23258/25.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на момент вчинення правопорушення є неповнолітньою особою у віці від 16 до 18 років.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

ОСОБА_1 до суду з`явився, щиро розкаявся, вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав в повному обсязі, суду пояснив, що тривалий час за рахунок подарунків накопичував кошти, щоб придбати свій перший транспортний засіб, про те що потрібно мати посвідчення водія на означений транспортний засіб не знав. Про допустимі норми проміле алкоголю в організмі, за якими доволяється керування ТЗ також не знав. У майбутньому мріє піти автошколу, щоб отримати посвідчення водія. Належні висновки для себе зробив. Обіцяє ніколи не сідати за кермо навіть трохи випивши.

У судове засідання, також з`явилась мати неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка повідомила суду, що її неповнолітній син вперше притягається до адміністративної відповідальності, в силу свого віку дійсно не знав, що на означений транспортний засіб потрібні права відповідної категорії. Виховну бесіду з сином провела, просила суд не карати суворо, оскільки син мріє в майбутньому навчатись в автошколі.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Диспозиція частини 2 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суб`єктом адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП є особа, яка керує транспортним засобом.

Наявність складу адміністративних правопорушень та вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 126 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 398796 від 21.07.2025 року та серії ЕПР1 № 398808 від 22.07.2025 року, які підписано ОСОБА_1 ; рапортом поліцейського від 21.07.2025 року; довідкою інспектора поліції ВАП; актом огляду з приладу «Drager Alcotest 7510» прилад 0054 від 21.07.2025 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат 0,42 проміле, який містить підпис ОСОБА_1 ; безперервними відеозаписами з портативних відеореєстраторів № 472971 та №467729.

Наявні в матеріалах справи докази в сукупності узгоджуються між собою, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному законом порядку, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 126 КУпАП і встановлений судом перебіг досліджуваної події відповідає змісту відео, яке міститься на технічному носієві з відеозаписом і знаходиться в матеріалах справи.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Судом не встановлено обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 ..

ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, оскільки досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про його неосудність відсутні.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає штраф в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів та позбавлення права керування строком 1 (один) рік.

Поряд з цим, згідно з ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до довідки інспектора поліції ВАП: ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, тобто право керування транспортним засобом йому не надавалось.

Відтак, неможливо позбавити громадянина права керування транспортними засобами, яке йому не надавалось, позбавити права «на майбутнє», що суперечило б положенням ч. 2 ст. 30 КУпАП.

Вказана позиція суду узгоджується з п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно якої, позбавлення права керувати транспортними засобами не можна застосовувати до винної особи, яка взагалі такого права не мала, а також з висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 708/40/18 (провадження № 51-7569 км 18).

Згідно з ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Як зазначалось вище, санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає в якості основного стягнення сплату штрафу. Санкція ч.2 ст. 126 КУпАП також передбачає сплату штрафу. Альтернативних штрафу санкцій, які могли бути застосовані до неповнолітнього, частина 1 статті 130 та частина 2 статті 130 КУпАП не передбачають. Поряд з цим, станом на дату розгляду справи судом, ОСОБА_1 є неповнолітнім, має неповну цивільну дієздатність. Відомості про те, щоб ОСОБА_1 працював та мав самостійний заробіток, в суду відсутні. Як повідомив суду ОСОБА_1 він не працює, самостійного заробітку не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173- 2, 173- 4, 174, 183- 1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення таособи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Суд, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення: вчинено вперше, по необізнаності (не знав, що на означений транспортний засіб потрібно мати посвідчення водія відповідно категорії), стадію алкогольного сп`яніння легка (0,42 проміле) та особу ОСОБА_1 : раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, не працює та не має самостійного джерела доходу для сплати штрафу, а також те, що з ним батьками проведено профілактичну бесіду тощо, вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 13 КУпАП застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП.

Статтею 24-1 КУпАП передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані заходи впливу, а саме: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого, попередження, догана або сувора догана, передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

При обранні виду заходу впливу суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, а саме те, що ОСОБА_1 не працює, а також обставину що пом`якшує відповідальність у виді щирого розкаяння.

Враховуючи, що на момент вчинення правопорушення ОСОБА_1 є неповнолітнім, суд вважає, що з метою перевиховання та запобігання вчинення ним нових правопорушень, до нього слід застосувати захід адміністративного впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, а саме передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють. Присутня в судовому засіданні мати неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала згоду на передання їй під нагляд її сина в якості заходу виховного впливу.

Заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП, не є адміністративними стягненнями в розумінні ст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку. Тому, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, стягнення судового збору не допускається.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 статтями 7, 9-13, 23, 24-1, 30, 33-35, 36, 221, 245, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього на підставі статті 24-1 КУпАП захід адміністративного впливу у виді передачі його під нагляд матері - ОСОБА_3 .

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: