Єдиний унікальний номер 728/1755/25
Номер провадження 3/728/653/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі

головуючого судді Сороколіта Є.М.

за участі:

секретаря судового засідання Кирути Л.І.,

а також

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , пенсіонера,

за частиною статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про таке.

І. Опис фактичних обставин справи встановлених Судом.

1. ОСОБА_1 (далі також Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності) обвинувачується у тому, що 20 травня 2025 року о 10 год 00 хв, перебуваючи в громадському місці за адресою: м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області в дворі житлового буд. 5 по вул. Ярослава Мудрого, показував непристойні жести гр. ОСОБА_2 (далі також Потерпіла 1), чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

2. Крім того, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, обвинувачується у тому, що 20 травня 2025 року о 10 год 00 хв, перебуваючи в громадському місці за адресою: АДРЕСА_3 , висловлювався нецензурною лайкою та образливими словами на адресу гр. ОСОБА_3 (далі також Потерпілий 2), а також вдарив його граблями по спині, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

ІІ. Рух справи.

3. Після надходження матеріалів до Бахмацького районного суду (далі також Суд), їх розгляд було призначено на 31.07.2025 у судовому засіданні о 10 год 00 хв.

4. Водночас 31.07.2025 від Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надійшла заява про відвід головуючого у справі, у зв`язку з чим судове засідання було знято з розгляду і призначено повторно на 06.08.2025 о 09 год 00 хв.

5. У судове засідання, призначене на 06.08.2025 о 09 год 00 хв, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася, у зв`язку з чим Судом відкладено проведення судового засідання до 15.08.2025 на 15 год 00 хв та застосовано до неї примусовий привід у призначене судове засідання.

6. У судове засідання, призначене на 15.08.2025 о 15 год 00 хв, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`явилася.

ІІІ. Позиція Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

7. Свою вину у вчиненні інкримінованого діяння ОСОБА_1 не визнав та пояснив, що 20.05.2025 приблизно о 10 год 00 він знаходився у своєму гаражі і крутив гайки у сідлі. У цей час до його гаража заглянув ОСОБА_3 і мовчки вдарив його в обличчя.

8. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, впав та побачив граблі, які взяв з метою використання для самозахисту. У свою чергу ОСОБА_3 теж взяв палку і намагався нею його вдарити, однак стеля гаражу не давала можливості йому розмахнутися. Це дозволило ОСОБА_1 перехопити палку.

9. Між собою Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та Потерпілий 2 не спілкувалися під час конфлікту, єдине, що ОСОБА_1 сказав ОСОБА_3 , щоб той залишив його у спокої, інакше він звернеться до послуг кримінальної юстиції.

10. Після цього Потерпілий 2 пішов до сараїв, а Потерпіла 1 висловлювала побажання, щоб ОСОБА_1 забирався геть.

11. Наголошував, що конфліктна ситуація триває з 2023 року коли йому вперше було нанесені тілесні ушкодження та зареєстроване відповідне кримінальне провадження за його заявою.

ІV. Позиція потерпілих.

12. У свою чергу Потерпіла 1 пояснила, що проживає у безконфліктному будинку і добре ладнає з усіма сусідами, окрім Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який також не підтримує добросусідські відносини з мешканцями будинку.

13. Поінформувала Суд, що 20.05.2025 вона стояла на своєму балконі і бачила як ОСОБА_1 , стоячи до неї лицем і тримаючи руки за спиною, виконав обома руками непристойну комбінацію з трьох пальців, що емоційно її дуже сильно вразило.

14. Потім бачила, що ОСОБА_3 пішов до гаража, а звідти вискочив ОСОБА_1 з палкою. Чи була якась розмова між Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, і Потерпілим 2 вона не чула, більше у дворі нікого не було.

15. Потерпілий 2 зазначив, що з Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, він особисто знайомим не був, але знав останнього візуально.

16. Надав пояснення, що 20.05.2025 він близько 10 год 00 хв приїхав до своєї знайомої ОСОБА_4 та побачив, що остання плаче. Потерпіла 1 повідомила йому, що її образив ОСОБА_1 .

17. Він вирішив запитати у Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим була обумовлена його поведінка, однак ОСОБА_1 відмовився надавати йому будь-які пояснення, застосувавши обсценну лексику, а потім ще й вдарив граблями по спині.

18. Зазначив, що відмахнувся від ОСОБА_1 влучивши останньому в обличчя, а після цього почав тікати в сторону, де залишив свій велосипед, сів на нього і поїхав

V. Досліджені докази.

19. На підтвердження вини Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення Суду надано такі докази, передбачені статтею 251 КУпАП, які були досліджені безпосередньо у судовому засіданні:

- протокол про адміністративне правопорушення від 02.07.2025 серії ВАД № 458930;

- протокол про адміністративне правопорушення від 02.07.2025 серії ВАД № 458929;

- протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 04.06.2025, яким підтверджується, що ОСОБА_2 повідомила про те, що ОСОБА_1 перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , показував непристойні жести та вчинив бійку з її знайомим;

- письмові пояснення ОСОБА_4 , за змістом яких, остання вказувала, що ОСОБА_1 з невідомих їй причин почав показувати їй непристойні жести, а у подальшому вчинив бійку з ОСОБА_3 ;

- письмові пояснення ОСОБА_3 , який надав пояснення, однак відмовився від їх підпису, у зв`язку з чим Суд розцінює їх як недопустимий доказ.

20. Окрім того, у судовому засіданні Судом було допитано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за змістом показань яких підтверджується наявність тривалого конфлікту між мешканцями будинку АДРЕСА_3 і Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак будь-якими відомостями щодо подій 20.05.2025 останні не володіють, оскільки не були їх безпосередніми свідками.

VІ. Оцінка Суду.

21. Перш за все, Суд наголошує, що статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (далі також Конвенція), ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожному гарантоване право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

22. У згаданому контексті слід відмітити, що поняття кримінальне обвинувачення має автономне значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць (Блохін проти Росії (Blokhin v. Russia) [ВП], § 179; Адольф проти Австрії (Adolf v. Austria), § 30). Таке тлумачення є дійсним як для визначення кримінального характеру обвинувачення, так і для моменту, з якого існує таке обвинувачення.

23. Зокрема, у § 49 справи Озтюрк проти Німеччини Європейський суд з прав людини (далі також ЄСПЛ) зазначив, що Конвенція не суперечить здійсненню декриміналізації діянь поміж Держав-учасниць. Проте, якби держави мали повноваження виводити такі правопорушення за рамки Конвенції, то це могло б спричинити наслідки, несумісні з її предметом і метою.

24. Вихідну точку у встановленні того, чи має застосовуватись кримінально-правовий аспект статті 6 Конвенції, слід визначати за критеріями, перерахованими в рішенні ЄСПЛ у справі Енгель та інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands, §§ 82-83): внутрішньо-правова кваліфікація; характер правопорушення; суворість покарання, яке може бути застосоване до даної особи.

25. Підпункт а) частини третьої статті 6 Конвенції вказує на необхідність особливо ретельно повідомляти обвинувачення зацікавленій особі. Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення, особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (Пелісьє та Сассі проти Франції (Pelissier and Sassi v. France) [ВП], § 51; Камасінський проти Австрії (Kamasinski v. Austria), § 79).

26. Конвенційні норми визнають за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про причину обвинувачення, тобто про матеріальні факти, висунені проти нього, і на яких ґрунтується обвинувачення, але й про характер обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (Матточча проти Італії (Mattoccia v. Italy), § 59; Пенев проти Болгарії (Penev v. Bulgaria), §§ 33 і 42).

27. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, Суд зазначає оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись виключно законом і правосвідомістю він наголошує на тому, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в діях (бездіяльності) такої особи складу та події адміністративного правопорушення.

28. Так, згідно з положеннями статті 173 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто за нецензурну лайку в громадських місцях, за образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

29. Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки особи, яка скоює хуліганські дії. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

30. Отже, дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

31. Зі змісту пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про хуліганство від 22.12.2006 № 10 (далі також Постанова Пленуму) слідує, що при накладенні адміністративних стягнень, передбачених статтею 173 КУпАП, на осіб, які вчинили дрібне хуліганство, суддя повинен у кожному конкретному випадку враховувати характер учиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

32. Більш того згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до частини першої статті 296 КК України хуліганство це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за статтею 173 КУпАП.

Дрібним хуліганством слід вважати дії, які спрямовані саме на порушення громадського порядку чи спокою громадян, при цьому визначальним елементом є мотив, який не може ґрунтуватися на неприязних стосунках, а має бути спрямованим в першу чергу на порушення громадського порядку через відкрите ігнорування загальноприйнятих норм та правил. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

33. За правовим висновком Верховного Суду України, який було сформульовано у рішенні від 04.10.2012 (справа № 5-17кс12) та підтверджено у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к, щодо юридичної характеристики складу хуліганства та щодо мотиву поведінки, суди вказали, що за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

34. Судом встановлено, що конфлікт, який виник та триває певний час, виник не з умислом на порушення громадського порядку у громадському місці, а з іншої підстави, яка наведена вище.

35. Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адмінправопорушення не містять.

36. Підсумовуючи зазначене вище, Суд враховує, що у відповідності до статті 62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

37. У справі Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain, § 77, 146) ЄСПЛ установив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої права та обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться в провину, всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

В інших своїх рішеннях ЄСПЛ указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа Коробов проти України, заява № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18.01.1978 у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), § 161).

38. При цьому Суд наголошує, що факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, особистих образ, та якщо дії особи спрямовані особисто проти іншої особи, а не на порушення громадського порядку, не може свідчити про вчинення дрібного хуліганства, в розумінні вимог статті 173 КупАП, оскільки у такому випадку відсутня мета як необхідний елемент суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

39. Суд зазначає, що виходячи із загальних засад судочинства, визначених положеннями статті 129 Конституції України, він не має права перебирати на себе функцію обвинувача та у будь-який спосіб виправляти виявлені недоліки, зокрема перекваліфіковувати діяння чи іншим чином змінювати обвинувачення.

40. Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

41. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

42. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 173, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Суддя

Бахмацького районного суду Сороколіт Євген Миколайович