ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5980/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Шаповалова К.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт: № НОМЕР_1 ,

за частиною першою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 липня 2025 року матеріали справи передано судді Шаповаловій К.В.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01 липня 2025 року серії ВАД № 319048, 01 липня 2025 року о 15:30 год. за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 12, ТРЦ «River Mall», а саме - у магазині «New Yorker», викрав товар - кросівки вартістю 1399,00 грн, чим вчинив дрібне викрадення чужого майна, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 51 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у скоєному правопорушенні визнав.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 51 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно частини другою вказаної статті, дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 розділу XX Податкового кодексу України неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вказаний в диспозиції норм для настання адміністративної і кримінальної відповідальності, встановлюється не в розмірі 17 грн, а на рівні податкової соціальної пільги - 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025рік», з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень, отже неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1514 гривень, а 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян становить 757 гривень.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 01 липня 2025 року серії ВАД № 319048 та довідки про завдану матеріальну шкоду, сума викраденого становить 1399,00 грн,

Таким чином дії ОСОБА_1 підпадають під склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 51 КУпАП, однак працівниками поліції його дії були кваліфіковані за частиною першою статті 51 КУпАП.

В той же час, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 9.06.2011 року, та «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 року).

За таких обставин, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 КУпАП, оскільки долучена довідка працівника поліції про вірну кваліфікацію дій ОСОБА_1 не береться судом до уваги, з урахуванням вище викладеного.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою cтатті 51 КУпАП підтверджується зібраними та дослідженими у справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам статті 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- довідкою про завдану матеріальну шкоду від 01 липня 2025 року;

- заявою працівника магазину про вчинення крадіжки;

- електронним рапортом працівників поліції,

- поясненнями ОСОБА_1 надані у судовому засіданні.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих провину обставин, майновий стан, та доходить висновку, що до ОСОБА_1 потрібно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Також, враховуючи вимоги статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтею 51 частиною другою статті 251, статтями 252, 268, 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 грн.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Роз`яснити ОСОБА_1 ,що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку статті 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя К.В. Шаповалова