Рівненський апеляційний суд
__________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року м. Рівне

Справа № 570/1880/25

Провадження № 33/4815/661/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Якобчука П.О.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Полюховича Р.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 12 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 12 червня 2025 року об`єднано адміністративні провадження №3/570/885/2025 та №3/570/886/2025 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП відповідно в одне провадження.

Визнано винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

З матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2025 року о 14 годині 45 хвилин на а/д Н22 Устилуг-Луцьк-Рівне 137 км 30 м, в населеному пункті Клевань Рівненського району водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 316 СDІ, д.н.з. НОМЕР_1 , не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну та під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб Renult Koleos, д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у нерухомому стані під керуванням водія ОСОБА_2 .. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

15 квітня 2025 року о 14 годині 45 хвилин на а/д Н22 Устилуг-Луцьк-Рівне 137 км 30 м, в населеному пункті Клевань Рівненського району водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 316 СDІ, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.10 а Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Полюхович Р.М. просить скасувати постанову місцевого суду від 12 червня 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП та провадження в цій частині закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що у момент зіткнення ОСОБА_1 не усвідомлював факт настання ДТП через незначний характер зіткнення та конструктивні особливості великогабаритного транспортного засобу, що підтверджується його поведінкою після події, адже він продовжив рух до наступного об`єкта доставки товару, не маючи об`єктивної можливості зрозуміти, що сталося, тому його поведінка не може свідчить про залишення місця пригоди та відповідно наявності правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Зазначає, що після повідомлення працівниками поліції про факт ДТП за його участю він без зволікань вжив всіх необхідних дій, спрямованих на з`ясування обставин події, а саме негайно здійснив огляд свого транспортного засобу на наявність ушкоджень, в результаті чого виявив сліди контакту з іншим автомобілем, та добровільно і оперативно повернувся на місце події, де визнав факт зіткнення, надав пояснення працівникам поліції та обмінявся контактною інформацією з іншим учасником пригоди в разі виникнення будь-яких питань. Також зауважує, що ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії, належним чином повідомив про подію з метою врегулювання страхового випадку у встановленому порядку, тому вважає, що така поведінка ОСОБА_1 свідчить про його відповідальне ставлення до ситуації, відсутність наміру уникнути відповідальності або приховати факт зіткнення.

Крім того наголошує, що інший учасник ДТП, власник автомобіля Renult Koleos, порушив п.15.9 ПДР, припаркувавши свій транспортний засіб ближче ніж за 10 метрів до виїзду з прилеглої території та безпосередньо в зоні самого виїзду, що створило складнощі для інших учасників дорожнього руху та в даному випадку стало причиною ускладнення дорожньої ситуації, таким чином між порушенням ПДР з боку власника тз Renult Koleos та фактом ДТП простежується чіткий причинно-наслідковий зв`язок, що підтверджується матеріалами справи.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 12 червня 2025 року (а.с.27)

Доказів про надіслання постанови суду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності чи її захиснику в матеріалах справи відсутні.

Згідно доводів апеляційної скарги, копію постанови ОСОБА_1 отримав в приміщенні суду 01 липня 2025 року.

Апеляційна скарга подана до поштового відділення 11.07.2025 року (а.с.37).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Якобчука П.О. на підтримання апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_2 , який не заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у апеляційній скарзі не оскаржуються, тому апеляційним судом не перевіряються.

Із змісту ст.280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції не були дотримані в повному обсязі.

Так, підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП настають у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вказав, що не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, та зазначив, що він залишав місце дорожньо-транспортної пригоди не умисно, оскільки не усвідомлював факту її настання через незначний характер зіткнення та конструктивні особливості великогабаритного транспортного засобу, яким керував. Зазначив, що це також підтверджується його поведінкою після події: він продовжив рух до наступного об`єкта доставки товару, не маючи об`єктивної можливості зрозуміти, що сталося, а після отримання повідомлення від поліції про факт ДТП за його участю,без зволікань вжив усіх необхідних заходів для з`ясування обставин події: негайно оглянув свій транспортний засіб на наявність ушкоджень, виявив сліди контакту з іншим автомобілем та добровільно, оперативно повернувся на місце події. Там він визнав факт зіткнення, надав пояснення працівникам поліції та обмінявся контактною інформацією з іншим учасником пригоди.

Апеляційний суд приймає пояснення ОСОБА_1 оскільки вони повністю узгоджуються з матеріалами справи.

Так, у ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_2 вказав, що ОСОБА_1 міг не усвідомлювати факту настання ДТП через незначний характер зіткнення та конструктивні особливості великогабаритного транспортного засобу.

Таким чином, вказаними поясненнями та іншими матеріалами справи не підтверджено факт умисного залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП.

Будь яких інших доказів, які підтверджували умисне залишення ОСОБА_1 місця

дорожньо-транспортної пригоди матеріали справи не містять.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України, згідно якого ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушенняв частині ст..122-4 КУпАП, категорично заперечує факт умисного залишення місця ДТП, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову апеляційного суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-восьмій цієї статті.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, 15 квітня 2025 року. Отже станом на 08 серпня 2025 року закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Полюховича Р.М. підлягає задоволенню, а постанова судді підлягає скасуванню із винесенням нової постанови.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Полюховичу Р.М. строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 12 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Полюховича Р.М. задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 12 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Провадження відносно ОСОБА_1 за 122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович