Справа № 740/3451/25
Провадження № 3/740/1124/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 серпня 2025 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Карпусь І.М., із секретарем судового засідання Кубрак Н.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Бредюка О.М. (в режимі відеоконференції), у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ніжині, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, стосовно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.06.2025 о 03 год 50 хв по вул. Шевченка, 96, м. Ніжин Чернігівської області керував автомобілем «Шевроле авео», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медзакладі, відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину заперечив та пояснив, що керував автомобілем, відвозив дружину на залізничний вокзал, був зупинений поліцейським, який зазначив про запах алкоголю з автомобіля, на що пояснив поліцейському, що він чи пасажир не вживали алкоголю. На даний час припускає, що можливо якийсь запах міг бути через використання ним ополіскувача для зубів, чи від лаку для волосся дружини. Також поліцейський зазначив про почервоніння очей. З цього приводу зауважує, що йому 65 років, він вранці встав, не виключено почервоніння очей. Поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння приладом "Драгер", на що він відмовився, адже вважає, що ознак алкогольного сп`яніння не мав і приладам поліцейських він не довіряє. Також поліцейський пропонував проїхати у лікарню, але не пояснював порядку огляду, процедури і правового значення, а тому він відмовився, не розуміючи на той час значення цього. Направлення на огляд на стан сп`яніння у лікарню йому не вручалося, права не роз`яснювалися. Попри наявний у справі рапорт поліцейського про залишення автомобіля на узбіччі, в дійсності після складення протоколу поліцейські його не відсторонили від керування транспортним засобом, а дозволили рух і він відвіз дружину на вокзал, а на зворотньому шляху під`їхав до поліцейських і поцікавився, чи потрібно їхати в лікарню для огляду на стан сп`яніння, на що поліцейські відповіли, що протокол вже складений і такої потреби немає.

Захисник - адвокат Бредюк О.М. просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, аргументуючи наступним:

- огляду на стан сп`яніння підлягають водії щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з нормативно визначеними ознаками такого сп`яніння, які повинні бути очевидними та реальними, чого у даному випадку не було, адже поліцейський спочатку повідомляв про запах алкоголю з автомобіля, і тільки потім зазначив про запах з ротової порожнини, ОСОБА_1 поліцейському в обличчя не дихав, запах алкоголю є суб`єктивною ознакою, ОСОБА_1 послідовно заперечував вживання алкоголю, а його поведінка не свідчила про стан алкогольного сп`яніння. Такої ж ознаки, як почервоніння очей, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення нормативно не визначено ознакою алкогольного сп`яніння водіїв;

- ОСОБА_1 поліцейським не було належним чином роз`яснено його права, зокрема скористатися правовою допомогою, що є істотним порушенням прав і підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані незаконними;

- ОСОБА_1 поліцейським не зачитувався протокол і не роз`яснювалися права згідно ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП;

- направлення на огляд водія та акт використання спеціального технічного засобу не зачитувалися ОСОБА_1 та їх копія не вручалася;

- дії поліцейського у вигляді питання до ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають положенням законодавства про те, що про огляд водія на стан сп`яніння поліцейський має висунути саме вимогу.

Як вбачається з переглянутого у судовому засіданні відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейські зупиняють автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , в ході спілкування з ОСОБА_1 в поліцейського виникає підозра про вживання водієм алкогольних напоїв, він повідомляє ОСОБА_2 про те, що з автомобіля, а згодом і про те, що від ОСОБА_1 відчувається запах алкоголю з порожнини рота та наявне почервоніння очей, та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер» чи в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповідає відмовою, стверджує, що він не вживав спиртного і не вживає його взагалі, ніякого запаху від нього алкоголю не має, при цьому на прохання поліцейського ОСОБА_1 видихнув йому в обличчя. Щодо почервоніння очей зауважив, що йому 65 років, він вранці встав. Поліцейський зазначив, що відчуває запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 , і якщо він відмовляється від огляду на стан сп`яніння, буде складено протокол, на що ОСОБА_3 відповів, щоб складали протокол.

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, та що огляд на стан сп`яніння не проводився.

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння зазначено про направлення до Ніжинської ЦМЛ ОСОБА_1 , та наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей.

У рапорті поліцейського зазначено про залишення автомобіля на узбіччі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , доводи захисника, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху (пункти 1.3 Правил дорожнього руху).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а так само керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, має наслідком адміністративну відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція).

Згідно із п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться поліцейським згідно з вимогами Інструкції з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 розділу ІІ Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 розділу ІІ Інструкції).

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п. 17 розділу ІІІ Інструкції).

Керування автомобілем ОСОБА_1 і відмова ним від огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на дослідженому у судовому засіданні відеозаписі.

Щодо доводів про необгрунтованість вимоги поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, суд зазначає, що запах алкоголю з рота є нормативно визначеною ознакою алкогольного сп`яніння (п. 3 розділу І Інструкції). При цьому, законодавством не передбачено будь-яких спеціальних засобів чи певного порядку того, яким чином поліцейський має установлювати дану ознаку. Відтак, слід дійти висновку, що за нормативним регулюванням даних відносин, така ознака алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, поліцейським може бути установлена за допомогою дистанційних органів чуття, що сприймають подразнення на відстані, а саме нюху. Будь-який відеозапис, на даному етапі розвиту технологій, не передає запахів, а тому суд позбавлений можливості при перегляді відеозапису з`ясувати наявність чи відсутність запаху алкоголю з рота ОСОБА_1 . Положеннями Інструкції передбачено таку ознаку алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, і за змістом норм Інструкції саме працівник поліції приймає рішення про проведення огляду водія якщо є ознаки сп`яніння, а відтак саме поліцейський визначений уповноваженою особою на виявлення у водія ознак сп`яніння. Оскільки, саме працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , та поліцейський спілкувався з водієм ОСОБА_1 у безпосередній близькості, поліцейський перебував при виконанні службових обов`язків і уповноважений на виявлення ознак сп`яніння у водіїв, та відчув запах алкоголю від ОСОБА_1 , про що і зазначив на місці ОСОБА_1 , та не зняв питання про огляд і після видихування повітря ОСОБА_1 безпосередньо на поліцейського, суд доходить висновку про безпідставність доводів про недоведеність наявності у ОСОБА_1 запаху алкоголя. При цьому, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння у категоричній формі, у тому числі і на місці, що не займає багато часу, лише з мотивів недовіри до технічних засобів поліції. Проте недовіра водія до технічних засобів вимірювання вмісту алкоголю в організмі не передбачено законодавством обставиною, яка звільняє водія від обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння. У поясненнях, наданих у судовому засіданні, ОСОБА_1 не виключив, що можливо якийсь запах міг бути через використання ним ополіскувача для зубів. За такого, доводи про необгрунтованість вимоги поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, суд сприймає в контексті викладеного вище як безпідставні.

Доводи про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, є неспроможними, так як протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписувати і отримувати відмовився, про що зазначив на відповідні питання поліцейського, як вбачається з відеозапису. За приписами ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право користуватися юридичною допомогою адвоката саме при розгляді справи, що ОСОБА_1 повною мірою реалізував при розгляді справи судом, як і йому забезпечено можливість реалізувати при розгляді справи в суді права знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. За таких обставин, не оголошення ОСОБА_1 змісту ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не може слугувати підставою для закриття провадження у справі.

Щодо доводів про порушення поліцейськими при оформленні документів щодо направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння, суд зазначає, що у даній справі вирішальним є встановлення факту відмови водія виконати вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, з урахуванням того, що водій мав ознаки алкогольного сп`яніння. Невидача направлення самому ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу та ненадання йому акту огляду на стан сп`яніння, не спростовує того, що він відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Визначена законодавцем форма направлення водія на огляд до медичної установи передбачена виключно для лікарів відповідних медичних закладів та є підставою для проведення такого огляду лікарем. У разі, коли водій відразу відмовився від проходження будь-якого з двох видів огляду, необхідності оформлювати направлення до закладу охорони здоров`я не було.

З приводу протиріч між поясненнями ОСОБА_1 та рапортом поліцейського щодо того, чи був ОСОБА_1 відсторонений від керування автомобілем, суд відмічає, що сама по собі дана обставина, тобто незалежно від того, був чи не був ОСОБА_1 відсторонений від керування, не свідчить, що він не мав ознак алкогольного сп`яніння і не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, а вимога працівника поліції носила неправомірний характер.

Щодо доводів про невисунення поліцейським саме категоричної вимоги ОСОБА_5 про огляд на стан сп`яніння, суд звертає увагу, що за змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен пройти огляд на стан сп`яніння саме на вимогу поліцейського, а не на пропозицію. Отже, водій з ознаками алкогольного сп`яніння не має права відмовитися від обгрунтованої вимоги поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а має обов`язок пройти такий огляд, за невиконання якого встановлена юридична відповідальність.

Між тим, поліцейський спитав у ОСОБА_1 , чи потрібно їхати у лікарню. Проте зазначене не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 як учасник дорожнього руху відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, а тим більше як водій, тобто особа яка отримала посвідчення водія, що можливо лише після проходження навчання, зокрема і вивчення Правил дорожнього руху, зобов`язаний знати вимоги Правил дорожнього руху, а відповідно і свій обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Крім того, спілкування поліцейського і ОСОБА_1 не обмежувалося лише питанням поліцейського про те, чи потрібно їхати у лікарню, і з характеру та змісту спілкування було очевидним наполягання поліцейського на тому, щоб водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в медичному закладі. Після отримання відмови від водія, поліцейський повідомив ОСОБА_5 , що у такому разі буде складено протокол, зазначено, що відповідальність за відмову від огляду на стан сп`яніння така ж, як і за керування автомобілем у стані сп`яніння, відтак до відома ОСОБА_1 було доведено правове значення відмови від огляду на стан сп`яніння.

Отже, керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 363100 від 16.06.2025, даними відеозапису на оптичному диску, на якому зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем та відмову ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Водночас, ураховуючи що почервоніння очей не визначено законодавством ознакою алкогольного сп`яніння, суд виключає дане твердження з встановлених судом обставин правопорушення.

У діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки особі, що скоїла адміністративне правопорушення, необхідно призначити стягнення необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.33, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Про сплату штрафу повідомити суд шляхом представлення документа про його сплату безпосередньо або направити поштою за адресою: вул. Шевченка, 57А, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600 (ел. пошта ).

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови відділом державної виконавчої служби стягується подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору на користь держави за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA0025001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Строк звернення постанови до виконання три місяці.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Карпусь