Справа № 344/1743/25
Провадження № 33/4808/442/25
Категорія ч. 1 ст. 483 МК України
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Кайдана Д.-С.Т., представника Івано-Франківської митниці Державної митної служби України Тирського В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Кайдана Дмитра-Святослава Тарасовича на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 35 347 (тридцять п`ять тисяч триста сорок сім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок з конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», номер кузова НОМЕР_1 , стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції за змістом постанови встановив, що ОСОБА_1 вчинив переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару та його вартості.

Так, 17 травня 2024 року о 14 год. 10 хв. громадянином України ОСОБА_1 , через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська», Львівської митниці, було ввезено на митну територію України товар - автомобіль марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», календарний рік виготовлення 2008, модельний рік виготовлення 2008, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна (бензиновий), об`єм двигуна 1598 см3, потужність двигуна 82 kW, колісна формула 4x2, кількість місць 5 (включаючи водія).

При перетині митного кордону України гр. ОСОБА_1 , в якості підстави для переміщення товару - автомобіль марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», номер кузова НОМЕР_1 , було подано митним органам України VERKOOPOVEREENKOMST VOOR EEN PERSONENWAGEN (договір продажу легкового автомобіля), без номера, від 15 травня 2024 року, в якому зазначено, що продавцем даного товару являється ОСОБА_2 , адреса Meltenstraat 21, 3652 NK Eindhoven, Nederland, а покупцем ОСОБА_3 , Pidgorodetska 22, 77300 Kalush, Ukraine ( ОСОБА_4 , проживає АДРЕСА_2 ), а вартість товару складає 1500 ЄВРО, що по курсу НБУ на момент переміщення через митний кордон України складає 64268 грн.

VERKOOPOVEREENKOMST VOOR EEN PERSONENWAGEN (договір продажу легкового автомобіля) без номера від 15 травня 2024 року подавався ОСОБА_1 . Львівській митниці під час перетину митного кордону України, що підтверджується листом Львівської митниці від 17 вересня 2024 року №7.4-4/28-03-01/7/25205, та під час здійснення митного оформлення до Івано-Франківської митниці по митній декларації №24UA911U1 від 20 травня 2024 року, як підстава для митного оформлення автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», номер кузова НОМЕР_1 .

20 серпня 2024 року Івано-Франківською митницею, листом Державної митної Служби України № 26/26-04/7/1857 від 20.08.2024, отримана відповідь митної адміністрації Королівства Нідерланди № NL24DZA0187635WZ від 13 серпня 2024 року на запит стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких було здійснено митне оформлення автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», номер кузова НОМЕР_1 .

У відповідності до листа митної адміністрації Королівства Нідерланди NL24DZA0187635WZ від 13 серпня 2024 року та наданих документів: Factuur номер 24- 0205 від 14 травня 2024 року та митної декларації митних органів Королівства Нідерланди 24NL5CG8Y1CU53TDA5 від 14 травня 2024 року - покупцем товару - автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», номер кузова НОМЕР_1 , являється Volodymyr Doskoch Beresovskogo 41 77300 Kalush, а продавцем являється Automaat Koperensteeg 5 6733 JA Wekerom та виписано Factuur номер 24-0205 від 14 травня 2024 року на його ім`я, а вартість товару складає 1650, що по курсу НБУ на момент переміщення через митний кордон України складає 70695 грн.

Таким чином гр. ОСОБА_1 здійснено переміщення через митний кордон України товару - автомобіль марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», календарний рік виготовлення 2008, модельний рік виготовлення 2008, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна (бензиновий), об`єм двигуна 1598 см3, потужність двигуна 82 kW, колісна формула 4x2, кількість місць 5 (включаючи водія), з приховуванням від митного контролю, шляхом надання митним органам України, як підстави для переміщення документу - ОСОБА_5 (договору продажу легкового автомобіля), без номера, від 15 травня 2024 року, що містить неправдиві відомості, щодо відправника, одержувача товару та його вартості.

Вартість безпосереднього предмету порушення митних правил - автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», номер кузова НОМЕР_1 згідно Factuur номер 24-0205 від 14 травня 2024 року наданої митними органами Королівства Нідерланди, становить 1650 ЄВРО, що по курсу НБУ на момент переміщення товару через митний кордон України складає 70695 грн.

Захисник ОСОБА_6 -С.Т. в апеляційній скарзі просить постанову судді суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 КУпАП - скасувати, та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що суд першої інстанції при вирішення справи не застосував ст. 460 МК України, не в повній мірі з`ясував обставини справи, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам.

Вважає, що при вирішенні даної справи суд мав застосувати норму ч. 2 ст. 460 МК України, оскільки ОСОБА_1 при перетині митного кодону діяв як перевізник.

Зазначає, що підтвердженням того, що ОСОБА_1 у даних правовідносинах був виключно перевізником, слугують наступні документи подані митних органом, які наявні в матеріалах даної справи, а саме: ОСОБА_7 з метою придбання спірного транспортного засобу та його перевезення надала довіреність від 10 квітня 2024 року, якою уповноважила на сказані дії декілька осіб, серед яких ОСОБА_1 та ОСОБА_8 . Так, саме ОСОБА_8 , а не ОСОБА_1 придбав вказаний транспортний засіб в AUTOMAAT KOPERENSTEEG згідно Factuur №24-0205 від 14 травня 2025 року за ціною 1650 Євро. В подальшому, ОСОБА_1 на виконання вказаної довіреності виключно перевозив транспортний засіб через митний кордон України, оскільки декларування транспортного засобу здійснювала ФОП ОСОБА_9 , на підставі договору-доручення на декларування товарів б/н від 16.05.2020 року укладеного з ОСОБА_10 предметом якого було надання послуг з декларування в т.ч. і транспортних засобів, що переміщаються через митний кордон України, та їх оформлення в митних органах України. На виконання вказаного договору-доручення, ФОП ОСОБА_9 діючи в статусі декларанта, задекларувала вказаний транспортний засіб, підтвердженням чого слугує Електронна декларація 24ГФ11U1, в свою чергу ОСОБА_1 діяв в якості вантажоодержувача.

Вказує, що лист Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) відповідно до якого вбачається, що спірним транспортний засіб був зареєстрований 21 травня 2024 року за ОСОБА_10 , і в подальшому 08 серпня 2024 року відчужений ОСОБА_11 .

Стверджує, що ОСОБА_1 , використав свої повноваження визначені довіреністю від 10 квітня 2025 року виключно для перевезення транспортного засобу. Про те, що ОСОБА_8 надав йому підроблений договір він не знав, і за його дії відповідати не може. Відтак умислу у наданні недостовірних документів під час митного оформлення у нього не було.

Щодо підроблення ОСОБА_8 договору купівлі транспортного засобу, то звертаю увагу на те, що Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2025 року у справі №345/1512/25 призначено по кримінальному провадженню №0000016 про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 358 КК України підготовче судове засідання.

Посилається, що згідно листа Державної митної служби України, відповідь митних органів Королівства Нідерланди надана з неофіційним перекладом, про що і зазначено у відповідному листі.

Так, в матеріалах справи наявний «неофіційний переклад», вищевказаного листа митних органів Королівства Нідерланди, з якого вбачається, що переклад здійснено перекладачем ОСОБА_12 , а його переклад засвідчено перекладачем ФОП ОСОБА_13 .

Відтак, вважає, що лист митних органів Королівства Нідерланди від 23 серпня 2024 року є неналежним та недопустимим доказом.

Підсумовує, що судом першої інстанції не враховано того факту, що ОСОБА_1 не був декларантом спірного транспортного засобу, не купляв транспортний засіб, не надавав митним органам країн Європейського союзу недостовірних відомостей щодо вартості транспортного засобу, не володів інформацією про підроблення договору купівлі-продажу транспортного засобу, а виключно діяв на підставі довіреності від ОСОБА_10 в частині перевезення транспортного засобу через митний кордон України.

Заступник начальника Івано-Франківської митниці Сівірін О.С. подав до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити без змін постанову судді першої інстанції щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки вона є законною і обґрунтованою.

Вказує, що твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 використав свої повноваження визначені довіреністю від 10 квітня 2025 року виключно для перевезення транспортного засобу, і про те, що ОСОБА_8 надав йому підроблений договір, а ОСОБА_1 не знав цього, і за його дії відповідати не може, відтак умислу у наданні недостовірних документів під час митного оформлення у нього не було, то таке твердження є не обґрунтованим, оскільки встановлено в ході розгляду справи та зазначено ОСОБА_1 в його письмових поясненнях, а захисником у судовому засіданні, що транспортний засіб переміщувався - перевозився саме ОСОБА_1 . Жодних перешкод переконатися у відповідності товаро-супровідних документів фактичним даним про автомобіль, зокрема його індивідуальних ідентифікуючих ознак (відповідних номерних індивідуальних знаків, тощо), у ОСОБА_1 не було та не встановлено.

Крім того, перевозячи автомобіль на прохання сторонньої особи через митний кордон, ОСОБА_1 очевидно міг та повинен був поцікавитись вимогами, які встановлені для проходження митних процедур. Більше того, з наданих документів встановлено та видно, що при вивезені зазначеного автомобіля з території Європейського Союзу 17 травня 2024 року саме ОСОБА_1 надав один пакет документів, (підтверджується експортною митною декларацією митних органів Королівства Нідерланди 24NL5CG8Y1CU53TDA5 від 14 травня 2024 року та Factuur номер 24-0205 від 14 травня 2024 року), однак при переміщенні даного автомобіля через митний кордон України саме ОСОБА_1 17 травня 2024 року було надано зовсім інший пакет документів Львівській митниці під час перетину митного кордон України, що підтверджується листом Львівської митниці від 17 вересня 2024 року №7.4-4/28-03-01/7/25205, та під час здійснення митного оформлення до Івано-Франківської митниці згідно митної декларації №24UA911U1 від 20 травня 2024 року.

В судове засідання апеляційного суду з`явився адвокат ОСОБА_14 , якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, та представник Івано-Франківської митниці Державної митної служби України Тирський В.В., якому роз`яснені права, передбачені ст. 270 КУпАП.

- адвокат Кайдана Д.-С.Т. підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, подав клопотання про витребування доказів з Каліського міськрайонного суду Івано-Франківської області (а.с. 153-157) від 16 червня 2025 року, яке задоволене;

- представник Івано-Франківської митниці Тирський В.В. заперечив доводи апеляційної скарги адвоката Кайдана Д.-С.Т. та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, на адресу суду направив заяву у якій просив розглядати справу у його відсутності.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність особи настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставляння на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант та митний представник несуть відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про порушення митних правил та з диспозицією ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею суду першої інстанції не дотримано вказаних вище вимог закону при прийнятті рішення про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0001/UA20600/2025 від 07 січня 2025 року (а.с. 6-9) головний державний інспектор оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Івано-Франківської митниці Судак Д.І. у відсутності особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановила, що 17 травня 2024 року о 14 год. 10 хв. громадянином України ОСОБА_1 , через пункт пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська», Львівської митниці, було ввезено на митну територію України товар - автомобіль марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», календарний рік виготовлення 2008, модельний рік виготовлення 2008, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна (бензиновий), об`єм двигуна 1598 см3, потужність двигуна 82 kW, колісна формула 4x2, кількість місць 5 (включаючи водія).

При перетині митного кордону України гр. ОСОБА_1 , в якості підстави для переміщення товару - автомобіль марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», номер кузова НОМЕР_1 , було подано митним органам України VERKOOPOVEREENKOMST VOOR EEN PERSONENWAGEN (договір продажу легкового автомобіля), без номера, від 15 травня 2024 року, в якому зазначено, що продавцем даного товару являється ОСОБА_2 , адреса Meltenstraat 21, 3652 NK Eindhoven, Nederland, а покупцем ОСОБА_3 , Pidgorodetska 22, 77300 Kalush, Ukraine ( ОСОБА_4 , проживає АДРЕСА_2 ), а вартість товару складає 1500 ЄВРО, що по курсу НБУ на момент переміщення через митний кордон України складає 64268 грн.

VERKOOPOVEREENKOMST VOOR EEN PERSONENWAGEN (договір продажу легкового автомобіля) без номера від 15 травня 2024 року подавався ОСОБА_1 . Львівській митниці під час перетину митного кордону України, що підтверджується листом Львівської митниці від 17 вересня 2024 року №7.4-4/28-03-01/7/25205, та під час здійснення митного оформлення до Івано-Франківської митниці по митній декларації №24UA911U1 від 20 травня 2024 року, як підстава для митного оформлення автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», номер кузова НОМЕР_1 .

20 серпня 2024 року Івано-Франківською митницею, листом Державної митної Служби України № 26/26-04/7/1857 від 20 серпня 2024 року, отримана відповідь митної адміністрації Королівства Нідерланди № NL24DZA0187635WZ від 13 серпня 2024 року на запит стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких було здійснено митне оформлення автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», номер кузова НОМЕР_1 .

У відповідності до листа митної адміністрації Королівства Нідерланди NL24DZA0187635WZ від 13 серпня 2024 року та наданих документів: Factuur номер 24- 0205 від 14 травня 2024 року та митної декларації митних органів Королівства Нідерланди 24NL5CG8Y1CU53TDA5 від 14 травня 2024 року - покупцем товару - автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», номер кузова НОМЕР_1 , являється Volodymyr Doskoch Beresovskogo 41 77300 Kalush, а продавцем являється Automaat Koperensteeg 5 6733 JA Wekerom та виписано Factuur номер 24-0205 від 14 травня 2024 року на його ім`я, а вартість товару складає 1650, що по курсу НБУ на момент переміщення через митний кордон України складає 70695 грн.

Таким чином на думку посадової особи, яка склала протокол, гр. ОСОБА_1 здійснено переміщення через митний кордон України товару - автомобіль марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», календарний рік виготовлення 2008, модельний рік виготовлення 2008, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна (бензиновий), об`єм двигуна 1598 см3, потужність двигуна 82 kW, колісна формула 4x2, кількість місць 5 (включаючи водія), з приховуванням від митного контролю, шляхом надання митним органам України, як підстави для переміщення документу - ОСОБА_5 (договору продажу легкового автомобіля), без номера, від 15 травня 2024 року, що містить неправдиві відомості, щодо відправника, одержувача товару та його вартості.

Вартість безпосереднього предмету порушення митних правил - автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», номер кузова НОМЕР_1 згідно Factuur номер 24-0205 від 14 травня 2024 року наданої митними органами Королівства Нідерланди, становить 1650 ЄВРО, що по курсу НБУ на момент переміщення товару через митний кордон України складає 70695 грн.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, а саме передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Так, статтею 483 Митного кодексу України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Так, основним безпосереднім об`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Підставою для складання протоколу про порушення митних правил є наявність усіх елементів складу. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України доказуванню підлягає зокрема той факт, що останній, з метою приховати від митного контролю надав митному органу документи, які містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару та його вартості.

Достатніх даних і доказів для того, щоб зробити категоричний юридичний висновок про те, що ОСОБА_1 надав митним органам неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару та його вартості, тобто наявність в діях останнього прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст. 9 КУпАП (проступком) визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, що передбачене статтею 483 МК України передбачає наявність в діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу.

Особа яка вчиняє відповідні дії повинна усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачати настання від таких дій суспільно-шкідливих наслідків у формі неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також бажати їх настання.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. В той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardov. Spain» від 06.12.1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 6 ст. 69. штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 483 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Вважаю, що суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Твердження сторони захисту про те, що в ОСОБА_1 не мав умислу надавати митним органам неправдиві відомості вважаю слушним, оскільки не доведено, що ОСОБА_1 при ввезенні на митну територію України автомобілю, особисто надаючи документи, які стали підставою для переміщення автомобіля через митний кордон знав що ці документи мали неправдиві відомості та були підроблені.

Крім того факт неодноразового перетину кордону та фактичного ввозу транспортних засобі свідчить, що у випадку ОСОБА_1 , його дії при перетині митного кордону були пов`язані з перевезенням, отже, він діяв як перевізник транспортних засобів.

Надання митному органу документів, які містять неправдиві відомості не свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про факт підроблення таких документів.

Факт прийняття документів для митного оформлення від особи, а саме ОСОБА_1 , у якого відсутні повноваження, тобто він не є особою яка зазначена повіреною в довіреності, не є фактом який підтверджує обізнаність останнього про підроблення документів щодо вартості майна, а свідчить про неналежне виконання посадовою особою митних органів своїх службових обов`язків.

Будь-яких достовірних даних, які б підтверджували факт надання ОСОБА_1 митним органам країн Європи інших документів на транспортний засіб при перетині ним відповідних кордонів матеріали справи не містять.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», із послідуючим змінами від 30 травня 2008 року №8, для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органом супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Суд апеляційної інстанції зауважує про те, що згідно отриманої відповіді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, яка направлена згідно запиту, вбачається, що остаточне рішення по обвинувальному акту у кримінальному провадженні №0000016 про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 358 КК України, ще не прийняте. Проте факт винуватості чи невинуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 358 КК України стосовно того ж самого транспортного засобу та обставин його ввезення, не можуть впливати на висновки суду щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України.

У зв`язку з наведеним приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення порушення митних правил.

Так, наявність прямого умислу характеризується тим, що винний чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку, чи вивезти з України.

Наведені обставини в сукупності свідчать про відсутність мотиву у ОСОБА_1 на вчинення відповідного адміністративного правопорушення, оскільки в ході розгляду справи взагалі не встановлено, що останній усвідомлював, що подані митному органу документи, що містять неправдиві або неправильні відомості щодо відправника, одержувача товару та його вартості.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України є помилковим.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення у сукупності.

Враховуючи наведені вище обставини, приходжу до висновку, що митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, шляхом надання підроблених документів, будучи обізнаним з фактом підроблення таких.

Викладене у своїй сукупності свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а також правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, під час апеляційного розгляду справи не знайшло підтвердження наявність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, справа про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 527-531 Митного кодексу України, ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кайдана Дмитра-Святослава Тарасовича задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло