ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1651/25 Справа № 199/2661/25 Суддя у 1-й інстанції - ДЯЧЕНКО І. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Сербіної І.В.,

адвоката особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності Скоробогатька В.Ю.,

апеляційну скаргу адвоката Скоробогатька В.Ю., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 09 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проходить військову службу на посаді ординатора медичної роти військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 грн. без оплатного вилучення транспортного засобу; стягнуто судовий збір в розмірі 605,50 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 09 травня 2025 року встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15.02.2025 серії ААД № 940039 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, водій ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 15.02.2025 о 22:00 годині за адресою: АДРЕСА_2 керував автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», а також в умовах медичного закладу ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор співробітника поліції № 2, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі адвокат Скоробогатько В.Ю. просить постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржена постанова суду є незаконною, такою, що не відповідає матеріалам справи та вимогам Закону, винесена з порушенням норм процесуального права та із неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд неповно з`ясував всі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, чим допустив формальний підхід до розгляду даної справи.

Наполягає, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених судом.

Зазначає, що працівниками поліції був порушений порядок огляду, встановлений ст. 266 КУпАП.

Звертає увагу, що в оскарженій постанові лише формально зазначено, що враховано факт відсутністі обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази цьому.

Вважає, що ОСОБА_1 як військовослужбовець мав проходити огляд в порядку ст. 266-1 КУпАП та за участі представника ВСП. Звернув увагу, що в протилежному випадку дії ОСОБА_1 можна було розцінити як самовільні.

Позиції сторін в суді :

Захисник Скоробогатько В.Ю. в судовому засіданні просив його апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Висновки суду:

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він, будучи особою, яка протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом з явниким ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», а також в умовах медичного закладу ОСОБА_1 відмовився, чим порушивп.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, вчиненого повторно протягом року.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та обгрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а його вина у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 940039 від 15.02.2025 року, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та такий, що складений повноважною особою згідно з вимогами КУпАП, у ньому вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. З протоколу вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.02.2025 року, складеного на водія ОСОБА_1 , відповідно до якого працівником поліції за результатами проведеного візуального огляду водія ОСОБА_1 виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння;

- копією постанови Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2024 року, роздрукованою з Єдиного державного реєстру судових рішень, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування строком на 1 рік;

- довідкою старшого інспектора САП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення на право керування транспортними засобами не отримував;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 827058 від 15.02.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом, будучі особою, яку постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2025 року позбавлено права керування строком на 1 рік;

- відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, переглянутими судом.

Так на оптичному носії інформації, долученому до матеріалів справи, наявні 3 (три) відеозаписи із назвою «10.36.10(1)»; «10.36.10» та «10.36.09».

З переглянутого відеозапису із назвою «10.36.10(1)» убачається, що під час розмови з працівниками поліції водій ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним 15.02.2025 о 22:00 годині транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 19. На питання працівників поліції Клименко С.А. зазначив: «Алкогольні напої не вживав», однак під час спілкування у поліцейських виникла обґрунтована підозра про те, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим останніми висловлювалась ОСОБА_1 пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер, на що ОСОБА_1 висловив свою згоду. На цьому вказаний відеозапис закінчується.

З переглянутого відеозапису із назвою «10.36.10» убачається, що на повторну пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер або в умовах медичного закладу, ОСОБА_1 змінив свою позицію та надав працівникам поліції чітку відмову від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, як на місці за допомогою технічного приладу, так і проїхати до медичної установи, не зазначаючи будь-яких пояснень своїй відмові. На питання працівників поліції Клименко С.А. зазначив: «Сьогодні зовсім не вживав алкогольні напої, не знаю, чому від мене є запах алкоголю». Після чого працівником поліції було повідомлено водію, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, а саме порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку, серед якого є медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з подальшим роз`ясненням водію ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП. На питання працівників поліції Клименко С.А. зазначив, що він відмовляється давати пояснення, не надаючи будь-яких пояснень своїй відмові. На цьому вказаний відеозапис закінчується.

З переглянутого відеозапису із назвою «10.36.09» убачається, що після складання протоколу та оголошення його змісту ОСОБА_1 , останній ознайомився з протоколом та поставив в ньому свої підписи. На питання працівника поліції Клименко С.А. зазначив, що раніше він притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють один одний та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 15 лютого 2025 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Апеляційні доводи, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений неуповноваженою особою, без представника ВСП та без дотримання вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції, апеляційний суд вважає необґрунтованими. Так, статтею 15 КУпАП встановлено, що за порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. Тому ні є слушними доводи апелянта, що складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП без участі представника ВСП є незаконним, як і твердження, що проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 мало бути розцінене як самовільні дії військовослужбовця.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Так, відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить відеофіксування безпосереднього керування транспортним засобом ОСОБА_1 , проте з відеозапису, встановлено, що ОСОБА_1 протягом всього часу спілкування з працівниками поліції жодного разу не виказував зауважень чи заперечень, що він не керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вул.Першотравнева, 19.

Працівником поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та оголошено їх водію. Після чого працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», на що останній висловив свою згоду. Однак, на уточнююче питання працівника поліції пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», так і пройти медичний огляд у лікарні на перебування стану алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 змінив свою позицію та виказав свою відмову, при цьому будь-яких пояснень зміни своєї позиції ОСОБА_1 не зазначав. Крім того, з переглянутого відеозапису із назвою «10.36.09» убачається, що після складання протоколу та оголошення його змісту ОСОБА_1 , останній ознайомився з протоколом та поставив в ньому свої підписи. На питання працівника поліції Клименко С.А. зазначив, що раніше він притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв.

При цьому, із дослідженого відеозапису, судом не вбачається, що ОСОБА_1 оспорював законність його зупинки чи факту керування ним транспортним засобом, або ставив питання щодо порушення процедури огляду його на стан сп`яніння, його законних прав та інтересів.

Тобто на вищезазначеному відеозаписі відсутні фактичні дані які би давали будь-які підстави вважати, що ОСОБА_1 хоча б якимось чином не був згоден із інкримінованим йому адміністративним правопорушенням.

Водночас, відеофайли, які містяться в матеріалах вищезазначеної справи про адміністративне правопорушення, не містять будь-яких підтверджень того, що своїми діями, працівники поліції вчиняли психологічний тиск на ОСОБА_2 щодо того, щоб спонукати його до вчинення адміністративного правопорушення, та стороною захисту не було надано відповідного доказу щодо неправомірних дій працівниками поліції.

Тож суд обґрунтовано вважав, що подія зафіксована на відеозапису повністю узгоджується з доказами та з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом та причин такої зупинки транспортного засобу, що може бути встановлено за допомогою інших доказів.

Будь-яких доказів оскарження дій співробітників поліції відносно ОСОБА_1 при складанні адміністративного матеріалу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суду надано не було. В установленому порядку водій ОСОБА_1 або його захисник дії працівників поліції не оскаржували. Під час апеляційного розгляду апелянтом доказів на підтвердження оскарження дій чи рішень працівників поліції за вказаних вище обставин також не надано.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника про те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія на встановлення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими та погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про те, що зі змісту відеозапису чітко вбачається що поліцейським було дотримано встановлених законом вимог, та дії працівників поліції відповідали, встановленим у ст. 266 КУпАП вимогам.

Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі судом встановлено не було та стороною захисту під час апеляційного розгляду не надано.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволятє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з урахуванням інших доказів у справі в їх сукупності.

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в адміністративному протоколі, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 2 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 34 000,00 грн., без оплатного вилучення транспортного засобу, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, з урахуванням особи правопорушника, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Скоробогатька В.Ю., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 09 травня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 09 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин