Справа № 711/3227/25
Номер провадження 3/711/983/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ЕПР1 № 299650), про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда 2-ої групи, РНОКПП НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 21.03.2025 о 21.36 год. в м.Черкаси по бул. Шевченка, 274, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Regal д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі КНП «ЧОНД» у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком КНП «ЧОНД» № 108, чим порушив п.2.9а, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного праворушення не визнав. Пояснив, що дійсно 21.03.2025 у вечірній час він керував автомобілем Regal д.н.з. НОМЕР_2 . Був зупинений працівниками поліції. Після спілкування з останніми, поліцейські повідомили, про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Оскільки він був впевнений в собі, так як не вживає алкоголь, а тому він погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер. Після того, як він продув алкотестер і він показав наявність алкоголю, а саме 0,31 проміле, він не погодився з вказаним результатом та виявив бажання проїхати до медичного закладу. Після того, як його було доставлено працівниками поліції до ЧОНД, його було оглянуто лікарем, він виконав всі необхідні вправи та продув акотерстер в медзакладі. Останній показав наявність алкоголю 0,2 проміле, що є допустимою нормою. Про це вказує сама лікар під час огляду. В подальшому йому повідомили про необхідність здачі сечі, що він і зробив. Після здачі біоматеріалу, його ніхто не повідомив про результат. Працівники його повернули на місце зупинки. Через деякий час до нього прихали працівники поліції та повідомили, що у них є висновок ЧОНД, згідно якого він перебував в стані алкогольного сп`яніння під час огляду. Після чого на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає вказаний протокол незаконним. Оскільки під час огляду в медичному закладі лікар повідомив про навість у нього допустимої норми алкоголю, а саме 0,2 проміле.

Представник особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвокат Ейбут Є. І. зазначила, що її довіритель вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає в повному обсязі. Вважає, що вказане провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає до закриття на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за наступних обставин. Одним із доказів, якими працівники поліції обґрунтовують винуватість її підзахисного є відеозапис з боді камер № 472483 та № 468611 з місця події, також долучено запис з боді камери № 472922. Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, п.5 розділу II передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у по ліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відтак, подія відбулась 21.03.2025 вказаний факт фіксується на боді камери уповноважених працівників патрульної поліції № 472483 та № 468611, в подальшому без розгляду адміністративної справи по суті, без складання адміністративного протоколу за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відеофіксація завершується і 13.04.2025 о 21 год. 35 хв. працівники патрульної поліції знову зустрічаються з ОСОБА_1 (запис на боді камеру № 472922), де під відеофіксацію фактично розпочинають розгляд адміністративної стосовно ОСОБА_1 та вручають останньому протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 299650. Відповідно до вимог ч.2, 3 ст.254 КУПАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу. Звідси виникає розумний сумнів правомірності дій працівників поліції та складення останніми оскаржуваного протоколу 13.04.2025, тобто на 24-й календарний день після події, яка виникла. Отже, працівниками патрульної поліції проведено 21.03.2025 о 22 год. 23 хв тест на алкоголь за допомогою пристрою "drager mobile printer", за результатами якого виявлено 0,31% алкоголю в її підзахисного. Згідно наявних записів з боді камер встановлено, що ОСОБА_1 вказав, що має певні захворювання тому не вживає алкоголю, вживав безалкогольне пиво та не погоджується з висновками тесту і бажає пройти медичний огляд та здати відповідні аналізи з метою спростування даних результатів. Крім того, згідно досліджених даних відеозаписів встановлено, що працівники патрульної поліції переконують та схиляють ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння. Тобто мала місце провокація та схиляння її клієнта до можливого вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Крім того, в даному випадку, ОСОБА_1 , не було відсторонено від керування транспортного засобу, а навпаки після проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, працівниками патрульної поліції доставлено останнього до власного автомобіля, що в свою чергу не відповідав записам у направленні та акті огляду, в яких зазначається «поведінка не відповідає дійсності». Таким чином, відповідно до технічних характеристик приладу «Drager» абсолютна похибка для масової концентрації алкоголю в крові в діапазоні від 0 до 0,8 становить 0,06 проміле. Згідно до технічних характеристик приладу «Drager Alkotest», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/- 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле. Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.68, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.74, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле.

Отже, з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, у повітрі, що видихав водій ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права, тому що згідно норм міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю у повітрі, що видихається, винуватість водія у порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом.

Крім того, з відеозапису, долученого до матеріалів адміністративної справи, у її підзахисного не вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, поведінка водія спокійна та адекватна, вимоги працівників поліції він виконує без будь-яких заперечень. Відтак, в даному випадку варто звернути увагу суду на допущені порушення працівниками поліції порядку проходження процедури на стан сп`яніння, передбаченої Інструкцією.

Одночасно з цим, в ході проходження медичного огляду в ЧОНД, лікар-психіатр не встановила порушень координації функцій ходи та рухів, та перевірила наявність вмісту алкоголю в організмі останнього за допомогою пристрою "drager", за результатами чого у ОСОБА_1 виявлено 0,29% алкоголю, тобто допустиму норму.

Також, в матеріалах адміністративної справи відсутні відомості про отримання висновку №108 працівниками патрульної поліції. Відтак, висновок датується 21.03.2025, а отже є таким що отриманий 21.03.2025. З метою уточнення вказаної інформації стороною захисту направлено відповідний запит від 02.05.2025 до Управління патрульної поліції в Черкаській області ДПП.

З огляду на викладені обставини, вважає, що об`єктивно факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не доведений, належні та допустимі докази в матеріалах справи відсутні.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння, визначено чинним законодавством України, а саме - ст. 266 КУпАП, а також відомчими та міжвідомчими нормативними актами, прийнятими у встановленому порядку, зокрема Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України № МОЗ від 17.12.2008. Згідно з п.7 ч.II Інструкції № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до протоколу чеком тесту від 21.03.2025 за допомогою приладу "drager mobile printer" у водія ОСОБА_1 виявлено 0, 31% проміле алкоголю, що не в значній мірі перевищує допустиму норму алкоголю, а в ході проведення повторного огляду в закладі охорони здоров`я - 0,29% проміле алкоголю - допустиму норму, шо в свою чергу взагалі виключає склад адміністративного правопорушення, а саме відсутність об`єктивної сторони.

Щодо наявного в матеріалах адміністративної справи рапорту працівника патрульної поліції, варто зазначити, що виходячи з рішення ВС/КАС по справі N 524/5741/16-а від 20.05.2020, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Таким чином, вчинення адміністративного правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його представника адвоката Ейбут Є.І., дослідивши письмові матеріали справи та відео з камер працівників поліції, приходжу до наступних висновків.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст.14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В судовому засіданні встановлено, що згідно протоколу про адміністративне праворушення серії ЕПР1 № 299650 - 21.03.2025 о 21 36 год. в м.Черкаси по бул. Шевченка, 274, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Regal д.н.з. НОМЕР_2 , який було зупинено працівниками поліції в зв`язку з порушенням ПДР України. Факт керування транспортним засобом підтверджується, як відеозаписом з бодікамер працівників поліції, так і не заперечується стороною захисту.

Відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом МВД, МОЗ 09.11.2015 № 1452/735, визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння) та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

З огляду на вищевказане, законними вимогами працівника поліції про необхідність проходження огляду до особи, що керує автомобілем, є підтверджені доказами ознаки наявності алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні встановлено, що після зупинки транспортного засобу в зв`язку з порушенням ПДР, в ході спілкування з водієм ОСОБА_1 , у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що повідомлено останньому. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager», або проїхати до медичного закладу, а саме до ЧОНД.

За бажанням ОСОБА_1 його огляд проведено на місці, за допомогою спецприладу «Drager», результат огляду згідно чеку роздруківки № 1165 становить 0,31 проміле. Водій ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду, в зв`язку з чим його було доставлено до медичного закладу, а саме КЗ «ЧОПНД».

В результаті медичного обстеження ОСОБА_1 встановлено діагноз: Алкогольне сп`яніння.

Під час огляду водія подія безперервно фіксувалася на нагрудні камери працівників поліції. Враховуючи викладене, суд вважає, що огляд ОСОБА_1 проведений згідно вимог ст.266 КУпАП та з дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом МВД, МОЗ 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Стаття 251 КУпАП визначає доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 299650 від 13.04.2025;

-актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_1 проведено в зв`язку з виявленням ознак: запаху алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності. Огляд проведено за допомогою Alkotest Drager 6820 ARHJ-0258, результат огляду на стан сп`яніння: 0,31 проміле;

-чеком роздруківкою Alkotest Drager 6820, прилад ARHJ-0258, результат № 1165 0,31 проміле;

-свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 2293 103 24;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.03.2025, згідно якого ОСОБА_1 направлено до КНП «ЧОПНД», у зв`язку з тим, що в результаті огляду поліцейським , виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкірного покриву обличчя;

-висновком КЗ «ЧОПНД» № 1087 від 21.03.2025, згідно якого в результаті огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 останньому встановлено діагноз: Алкогольне сп`яніння;

-рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 3 БУПП в Черкаській області ДПП капрала поліції М. Чорновола від 13.04.2025, згідно якого 21.03.2025, перебуваючи у складі екіпажу АГАТ -101 разом із сержантом поліції ОСОБА_2 забезпечуючи безпеку дорожнього руху та громадський порядок. Патрулюючи м. Черкаси, а саме вул. Митницька за адресою вул. Митницька 13, було зупинено автомобіль Regal д.н.з. НОМЕР_2 за порушення ПДР., водієм виявися ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 прож. АДРЕСА_2 , моб. тел. НОМЕР_3 , який перебуває в розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 в розшуку як ухилянт від 21.03.2025, поспілкувавшись із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 останній добровільно погодився проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_3 , прибувши за вищевказаною адресою працівники ТЦК повідомили, що наразі на робочому місці нікого немає, відповідальна особа від ТЦК знаходиться на проходженні ВЛК за адресою АДРЕСА_4 , куди і було доставлено ОСОБА_1 для встановлення всіх обставин події. Прямуючи за з казаною адресою та спілкуючись із ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкірного покриву обличчя. Водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою спеціального технічного приладу газоналізатора драгер, на що останній погодився. Пройшовши огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора драгер результат позитивний 0,31%, з результатом не згідний, останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря нарколога в КНП «ЧОПНД» на що останній погодився. Ними було прослідувано за адресою АДРЕСА_5 , де водій ОСОБА_1 здав біологічну речовину. Потім було прослідувано за адресою м. Черкаси вул. Святителя Хірурга Луки 3, де знаходився відповідальний ТЦК який займався подальшим встановленням подій з приводу розшуку ОСОБА_1 . Працівниками ТЦК громадянину ОСОБА_1 було видано повістку для того щоб з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 вул. Хоменка 19, після чого нами було доставлено ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_6 . Подія фіксувалась на бодікамери 472483,468611. Отримавши висновок лікаря-нарколога та зустрівшись із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на останнього було складено протокол ЕПР1 299650 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, посвідчення водія не вилучалось, так як було показано через систему «ДІЯ». Подія фіксувалась на бодікамеру 472922;

-відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, в ході перегляду якого достовірно встановлено, що саме ОСОБА_1 21.03.2025 керував транспортним засобом Regal д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції в зв`язку з порушенням ПДР України. В ході спілкування з водієм, встановлено, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому медичному закладі. За бажанням ОСОБА_1 його огляд проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alkotest Drager 6820 прилад ARHJ-0258. Згідно з чеком роздруківкою № 1165, результат склав 0,31 проміле. ОСОБА_1 не погодився з результатом та виявив бажання пройти повторно огляд в медичному закладі, в зв`язку з чим останнього доставлено до КЗ «ЧОПНД» В ході проведення медичного огляду лікарем наркологом, ОСОБА_1 встановлено діагноз «Алкогольне сп`яніння», висновок №108;

-актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 108 від 21.03.2025 згідно якого, огляд ОСОБА_1 про ведено 21.03.2025 о 22.35 год. на підставі направлення БУПП Чорновола М. Зовнішній вигляд обстежуваної особи охайний, без видимих ушкоджень. Поведінка напружена. Стан свідомості орієнтований. Мовна здатність не порушена. Міміка звичайна. Хода в позі Ромберга стійкий, в сагітальній нестійкий, пальце-носова проба невпевнено. Тремтіння повік. Без ознак захворювань органів центральної нервової системи та травм. Зі слів вживав пиво. Присутній запах алкоголю з порожнини рота. О 22.43 год. в ході обстеження приладом Драгер результат 0,29 проміле. О 23.03 год. в ході обстеження приладом Драгер результат 0,2 проміле. Висновок та діагноз результатів огляду дообстеження. Досліджуване біологічне середовище, проведене о 22.35. Результат лабораторних тестів - акт 375 етиловий спирт у сечі 0,62 проміле.

-актом № 375 хіміко-токсологічних досліджень проведеного 21.03.2025 в сечі ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт у концентрації 0,62 проміле.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З урахуванням вищевикладеного, судом під час судового розгляду достовірно встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, відповідно до яких, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, відповідальність за невиконання яких передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи доводи сторони захисту, щодо порушення працівниками поліції вимог ст.254 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 вчинене 21.03.2025, а протокол складено лише 13.04.2025, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, суддя звертає увагу, що сам по собі факт проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, не є підставою вважати, що останній є особою, яка вчинила правопорушення.

У даному випадку, у працівника поліції виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, лише після отримання висновку щодо результатів огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння, проведеного лабораторним шляхом, а відтак і підстави для складання до вказаного часу протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у працівника поліції були відсутні.

Будь-які докази, які свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 299650 від 13.04.2025 був складений працівником поліції пізніше двадцяти чотирьох годин після отримання ним висновку № 108 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного лікарем КЗ «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер», матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного посилання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Ейбут Є.І. на порушення працівниками поліції вимог ч.2 ст.254 КУпАП, є безпідставними.

Відповідно до п.3 та п.4 Розділу ІІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом МВД, МОЗ 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Згідно п.7, 12, 15, 16, 18, 19, 20 Розділу ІІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом МВД, МОЗ 09 листопада 2015 року №1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

З аналізу вищевказаних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом МВД, МОЗ 09 листопада 2015 року №1452/735, суддя приходить до висновку, що огляд особи на стан наркотичного сп`яніння закінчується після отримання лабораторних досліджень біологічного середовища, відібраного у особа, яка піддана огляду, та саме після отримання вказаних лабораторних досліджень складається акт медичного огляду на підставі якого у свою чергу складається висновок щодо результатів медичного огляду, при цьому даною Інструкцією не визначено часу проведення таких лабораторних досліджень, у тому числі, що вони проводяться невідкладно після їх відібрання, та не передбачено присутність під час лабораторних досліджень особи, у якої відібрано біологічне середовище.

За вказаних обставин, доводи сторони захисту, які викладені у її письмових поясненнях, про те, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 не було складено безпосередньо після освідчення останнього, проведення аналізу не відбулося в його присутності, а тому примірник не був виданий ОСОБА_1 , оцінюються критично.

При цьому, суддя звертає увагу, що на відеозаписах з нагрудної камери працівника поліції відображено ознайомлення працівником поліції ОСОБА_1 з висновком, щодо результатів його огляду на стан алкогольного сп`яніння та повідомлено про можливість отримання копії вказаного висновку у закладі охорони здоров`я, в якому проводився його огляд та детально роз`яснено можливість оскарження висновку лікаря.

Доводи сторони захисту, про те, що за результатами проведеного тестування ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, результат становив 0,31‰ алкоголю, а в медичному закладі під час повторного освідування, результат показав 0, 29 ‰ тобто в межах норми, передбаченої Конвенцією про дорожній рух від 08.11.1968 року, суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у видихаємому повітрі водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихаємому повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2%.

Як встановлено в судовому засіданні, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager 6828, тест № 1165. В ході проведення огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу результат склав 0,31 проміле.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, Аlkotest Drager 6820, прилад ARHJ 0258, за допомогою якого проведено огляд водія ОСОБА_1 , в діапазоні вимірювань від 0,00 проміле до 0,40 проміле похибка може становити плюс/мінус 0,04 проміле.

Суд приймає до уваги можливість вказаної похибки та вважає її допустимою. Отже в разі прийняття судом похибки до уваги, результат огляду міг би становити 0,24 проміле, проте в ході проведення освідування водія ОСОБА_1 результат огляду на місці зупинки транспортного засобу склав 0,31 проміле, а повторний огляд проведений в медзакладі - 0,29 проміле, що перевищує допустиму норму з врахуванням можливої похибки, та що перевищує дозволену законом норму вмісту алкоголю в організмі.

Позицію сторони захисту, що згідно до технічних характеристик приладу «Drager Alkotest», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0.06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле, суд оцінює критично, так як це загальне правило, яке не стосується приладу, за допомогою якого проводився огляд правопорушника, оскільки зазначений прилад має своє свідоцтво про повірку саме даного вимірювального засобу.

Крім того, суд приймає до уваги той факт, що в ході медичного оглядку ОСОБА_1 , в зв`язку з непогодженням останнього з результатами алкотестеру Drager, ним було здано біологічну речовину (сечу), для проведення лабораторного дослідження, з метою уникнення протиріч, щодо наявності алкоголю в організмі. Згідно висновку КЗ «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» № 108 ОСОБА_1 встановлено діагноз Алкогольне сп`яніння.

Крім того, суд вважає необхідним звернути увагу на той факт, що в ході судового розгляду справи, за клопотанням сторони захисту судом витребувано з медичного закладу ряд документів: акт медичного огляду № 108 ОСОБА_1 , акт хіміко-токсологічного дослідження № 375 ОСОБА_1 , запис в журналі реєстрації прийому біопроб, запис в журналі реєстрації аналізів і їх результатів.

В ході дослідження акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 108 від 21.03.2025 встановлено наступне. Огляд ОСОБА_1 про ведено 21.03.2025 о 22.35 год. на підставі направлення БУПП Чорновола М. Зовнішній вигляд обстежуваної особи охайний, без видимих ушкоджень. Поведінка напружена. Стан свідомості орієнтований. Мовна здатність не порушена. Міміка звичайна. Хода в позі Ромберга стійкий, в сагітальній нестійкий, пальце-носова проба невпевнено. Тремтіння повік. Без ознак захворювань органів центральної нервової системи та травм. Зі слів вживав пиво. Присутній запах алкоголю з порожнини рота. О 22.43 год. в ході обстеження приладом Драгер результат 0,29 проміле. О 23.03 год. в ході обстеження приладом Драгер результат 0,2 проміле. Висновок та діагноз результатів огляду дообстеження. Досліджуване біологічне середовище, проведене о 22.35. Результат лабораторних тестів - акт 375 етиловий спирт у сечі 0,62 проміле. Відповідно до акту № 375 хіміко-токсологічних досліджень проведеного 21.03.2025 в сечі ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт у концентрації 0,62 проміле.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання сторони захисту на відсутність ознак алкогольного сп`яніння, суддя вважає неспроможними, оскільки стан сп`яніння ОСОБА_1 на момент керування транспортним засобом підтверджено у встановленому законом порядку.

Розглядаючи позицію сторони захисту, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортного засобу, а навпаки після проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, останнього було доставлено на місце зупинки до автомобіля, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. В зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, останній пройшов освідування на стан сп`яніння на місці зупинки. Через незгоду з результатами огляду, ОСОБА_1 доставлено до медичного закладу, де він пройшов освідування та, з метою усунення будь-яких суперечностей, здав біоматеріали (сечу), які були передані для подальшого дослідження. Після чого, ОСОБА_1 було доставлено на місце зупинки. Проте суду не надано будь-яких доказів, що він після цього продовжив рух, тому у суду відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_1 після проведення освідування керував автомобілем.

Крім того, суд вважає необхідним зауважити, що саме по собі невідсторонення поліцейськими водія від керування транспортним засобом, не свідчать про відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення, яке полягає саме в керуванні транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 . Таким чином, доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ейбут Є.І., які при цьому визнані суддею безпідставними, внаслідок чого не приймаються до уваги, у жодному разі не спростовують обставини, які викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому такі доводи суддя розцінює виключно, як спробу уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення та настання у зв`язку з чим негативних для нього наслідків, у вигляді накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням вищевикладеного, судом під час судового розгляду достовірно встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, відповідно до яких, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за невиконання яких передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, той факт, що правопорушник, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження освідування на стан сп`яніння, чим грубо порушив правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, так як застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, із позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією статті та не відноситься до альтернативного покарання та є обов`язковим.

На підставі ст.40-1 КУпАП на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 40-1, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,6 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник