Справа №: 343/1597/25
Провадження №: 3/343/578/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Керніцький І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області адміністративний матеріал, що надійшов від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця, стрільця-зенітника військової частини НОМЕР_1 , одруженого, який до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,

за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину.

Правопорушення вчинено при таких обставинах.

З 17 серпня 2025 року до 18 серпня 2025 року солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 та не виконував обов`язки військової служби, загалом ОСОБА_1 був відсутній на військовій службі 17 год. 00 хв., чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати.

Крім визнання самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- даними протоколу серії ЛВІ № 135 від 19.08.2025 року (а.с. 1-2), в якому викладена суть адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП;

- копією витягу з наказу № 388 від 23.12.2024 року (а.с. 3), з якого вбачається, що солдата ОСОБА_1 було призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період, наказом командира військової частини НОМЕР_1 ;

- доповіддю про факт відсутності військовослужбовця по мобілізації солдата ОСОБА_1 № 2438/2596 від 17.08.2025 року (а.с. 4-5), в якій вказано, що під час перевірки особового складу 2 зенітного кулеметного взводу 2 зенітної кулеметної роти в районі виконання бойових завдань АДРЕСА_2 було виявлено відсутність військовослужбовця стрільця зенітника 6 зенітного кулеметного відділення 2 зенітного кулеметного взводу 2 зенітної кулеметної роти солдата ОСОБА_1 ;

- доповіддю про факт повернення військовослужбовця по мобілізації солдата ОСОБА_1 № 2438/2612 від 18.08.2025 року (а.с. 6), в якій вказано, що солдат ОСОБА_1 , який був відсутній з 21:00 год. 17.08.2025 року, повернувся до пункту тимчасової дислокації підрозділу 2 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідальність військовослужбовців за самовільне залишення військової частини або місця служби, передбачена статтею 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, диспозиція ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, оскільки він, будучи військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину, без поважних причин.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, дані про його особу, оскільки обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особi, в межах санкції ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, за якою його визнано винним, обравши стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору в розмірі 605,60 грн. на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - в справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, оскільки правопорушення він вчинив під час виконання службових обов`язків.

На підставі викладеного, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: