Справа № 750/7247/25 Головуючий у 1 інстанції Сапон А. В.
Провадження № 33/4823/692/25
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 16.05.2025 року о 07:20 год., на 3 км Шосе Київське у м. Чернігові, керував транспортним засобом «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова суду незаконна та необґрунтована. Зазначає, що він дійсно керував автомобілем, але знаходився у тверезому стані, алкогольних чи наркотичних речовин не вживав, на підтвердження чого самостійно пройшов огляд у лікарні, за результатом якого у нього відсутні ознаки сп`яніння. На пропозицію працівників поліції був змушений відмовитися, оскільки вважав, що його зупинили без законних на те підстав, жодних конкретних обставин не називали, замість цього стали відшуковувати підстави, які б могли виправдати незаконність їх дій. Копію протоколу йому не було вручено або надіслано. У суді про день та час розгляду справи він не був повідомлений, судову кореспонденцію не отримував, у чому вбачає порушення права на захист. Зазначає, що являється військовослужбовцем ЗСУ, приймає участь у бойових діях, тому потребує права керування транспортними засобами, що просить врахувати при розгляді справи.

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, пояснив, що поліцейські упереджено відносяться до нього, зупиняючи та пропонуючи безпідставно огляд на стан сп`яніння, на підтвердження надав копії висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 17.05.2025, 25.05.2025 та 13.07.2025, відповідно до яких встановлено, що він тверезий; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі не можливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 331875 від 16.05.2025, відповідно до якого він 16.05.2025 о 07:20 у м. Чернігові по Шосе Київське, 3 км керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук та відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

У графі пояснення ОСОБА_1 власноручно зазначено, що він не відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, тому що поліцейський відмовився складати протокол затримання і не було вказано причину зупинки, надасть у суді повну інформацію.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що рухався на автомобілі та був зупинений працівниками поліції, які безпідставно вимагали пройти огляд, оскільки ознак сп`яніння у нього не було, що в подальшому підтвердилось у лікаря.

Такі пояснення та викладені в апеляційній скарзі обставини знайшли своє підтвердження під час дослідження в якості доказу відеозапису із нагрудної камери поліцейського, долученого працівниками поліції до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції при виїзді з міста, спочатку працівник поліції повідомив, що в автомобілі не зареєстроване ГБО, на що водій відповів, що на автомобілі не встановлено газову систему, в подальшому у розмові працівник поліції спитав у водія якщо він запропонує йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, бо вбачаються ознаки (блідість, можливо стомлені). Водій не заперечував проїхати до лікарні, але хотів своїм автомобілем, на що йому було роз`яснено, що таке не можливо, має слідувати з поліцейськими їх автомобілем. Після цього водій повідомив, що не проти їхати, але, поспілкувавшись по телефону, вважав, що у такому випадку поліцейський має оформити протокол його затримання щоб відвезти до лікарні.

Вказаний відеозапис здійснено на камеру поліцейського, який не вів розмову з водієм та постійно відходив у сторону, ставив камеру на капот службового автомобіля. При цьому розмова іншого поліцейського з водієм не зафіксована на його нагрудну камеру, оскільки відповідний запис відсутній на диску, що позбавляє суд апеляційної інстанції оцінити повністю дії поліцейського на предмет відповідності Інструкції.

Після цього, на камеру іншого поліцейського зафіксовано питання чи погоджується водій проїхати до лікарні та його відмова, повідомлення про те, що буде складено протокол та у подальшому його складення, роз`яснення прав і відмова водія від отримання копії. Відсторонення водія від подальшого керування не зафіксовано.

Крім того, у матеріалах справи наявні докази самозвернення ОСОБА_1 протягом двох годин до медичного закладу (ЧОПНЛ) для огляду на предмет перебування у стані сп`яніння. Згідно з даними виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 16.05.2025, ОСОБА_1 було оглянуто лікарем та не встановлено ознак сп`яніння, взято біологічний матеріал. За результатом токсикологічного дослідження якого від 25.05.2025 в крові та сечі наркотичних речовин не виявлено.

Крім цього, суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 надано копії висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 17.05.2025, 25.05.2025 та 13.07.2025, відповідно до яких встановлено, що він тверезий.

Враховуючи, що відносно ОСОБА_1 складено протокол за відмову від огляду, що є самостійним складом правопорушення, проте у контексті встановлених апеляційним судом обставин, така виписка та висновки узгоджуються із доводами апелянта про його самозвернення до лікувального закладу і встановлення відсутності ознак наркотичного сп`яніння та можуть бути доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП.

Більше того, суд приймає до уваги, що на місці зупинки водієві було названо ознаку «блідість обличчя», а у протоколі зазначено «почервоніння обличчя», що вказує на суперечності, а така ознака як «зіниці не реагують на світло» спростована лікарем під час огляду, оскільки у висновку зазначено, що реакція зіниць на світло жива. Крім того, сама вимога поліцейського сформована як: «якщо я вам запропоную пройти огляд…», підкріплює висновки про відсутність таких ознак взагалі та свідчить про упереджене і необ`єктивне ставлення поліцейських.

Таким чином, слід зробити висновок, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження порушення п. 2.5 ПДР України ОСОБА_1 , а при складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не дотримано вимоги ст. 266 КУпАП.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення та вважаються апеляційним судом обґрунтованими.

З огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай