КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю захисника Малюги В.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Малюги Вадима Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 02.02.2025 року о 01 год. 25 хв. по вул. Алматинська, 3 у м. Києві керував транспортним засобом «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений через порушення комендантської години, під час спілкування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив пункт 2,5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року, захисник Малюга В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що висновки суду першої інстанції про його винуватість не відповідають фактичним обставинам, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, натомість відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. В той же час поліцейські не пропонували пройти огляд в найближчому медичному закладі та на огляд водія не доставляли, чим порушили вимоги ст. 266 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, у тому числі відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за № 236429 від 02.02.2025 року, ОСОБА_1 02.02.2025 року о 01 год. 25 хв. по вул. Алматинська, 3 у м. Києві, керував транспортним засобом «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений через порушення комендантської години, під час спілкування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються даними відеозапису, з якого вбачається, що працівники поліції зупинили водія ОСОБА_1 та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою «Драгер Алкотестер», на що останній погодився, але у подальшому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічного приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я.

Беручи до уваги те, що працівник поліції роз`яснив процесуальні права ОСОБА_1 та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; працівниками поліції неодноразово пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у передбачений Законом спосіб; поведінку ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції, - у даному випадку, на переконання суду апеляційної інстанції, мала місце пасивна відмова (особа формально не відмовляється, але вживає заходи, спрямовані на уникнення огляду).

Доводи апеляційної скарги у тій частині, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки та висловив бажання пройти такий огляд в медичному закладі, спростовуються сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, зокрема дослівне висловлення ОСОБА_1 : «Згоден, але не зараз».

Порушень вимог ст. 266 КУпАП поліцейськими, на які звертає увагу апелянт, в ході апеляційного перегляду матеріалів справи встановлено не було.

Досліджені апеляційним судом докази є належними доказами у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення. З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Малюги Вадима Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду О. М. Сітайло

Справа № 33/824/2520/2025 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Вовк О.І.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.