Справа № 203/3573/25
Провадження № 3/0203/1407/2025
ПОСТАНОВА

14 серпня 2025 р. суддя Центрального районного суду міста Дніпра Підберезний Г.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Дніпровської митниці про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: садово-городне товариства «Швейник» с.Піщанка, Самарівського району, Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

27.05.2025 до суду надійшла адміністративна справа про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 з поданням, згідного якого 08.11.2021 у пункту пропуску «Ягодин - Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці ОСОБА_1 згідно довіреності від 26.10.2021 № НРН 801729 ввіз автомобіль марки «TOYOTA», модель «COROLLA VERSO», номер кузова/VIN - НОМЕР_2 , а у якості підстави для його переміщення через митний кордон України надав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 09.11.2005 № НОМЕР_3 від 16.02.2016 № HR-K-3-047/16-00027 та договір купівлі-продажу від 05.11.2021 б/н згідно якого вартість автомобіля складає 1100 євро.

11.11.2021 до митного поста Спеціалізований" Дніпровської митниці було подано електронну митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ», зареєстровану за № UA110160/2021/015784, та оформлено у митному відношенні вказаний вище автомобіль марки ««TOYOTA», модель «COROLLA VERSO», номер кузова/VIN - НОМЕР_2 в режимі імпорт.

З метою здійснення перевірки законності та підстав ввезення вказаного транспортного засобу на митну територію України було направлено запит до митних органів Литовської Республіки.

27.01.2025 Дніпровською митницею отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України № 26/26-04/7/234 (вх. Дніпровської митниці від 27.01.2025 № 1018/4), до якого додано відповідь митних органів Литовської Республіки на запит української сторони стосовно надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України у тому числі транспортного засобу марки ««TOYOTA», модель «COROLLA VERSO», номер кузова/VIN - НОМЕР_2 .

Митними органами Литовської Республіки до листа-відповіді долучено декларацію про реєстрацію транспортного засобу від 05.11.2021 № 141563641 та договір купівлі-продажу від 05.11.2021 № MAR0012, відповідно до яких продавцем автомобіля марки «TOYOTA», модель «COROLLA VERSO», номер кузова/VIN - НОМЕР_2 є MB «MARVADA», покупцем - ОСОБА_2 . Відповідно до наданих документів вартість цього транспортного засобу складає 2 900 Євро.

При здійсненні перевірочних заходів та співставленні отриманих документів від митних органів Литовської Республіки та документів, наданих ОСОБА_1 під час ввезення на митну територію України вищезгаданого автомобіля встановлено, що вартість останнього становить 2 900 Євро, що по курсу НБУ на день ввезення складає 87 281,01 грн., тобто на 1 800 євро (54 174,42грн. по курсу НБУ станом на 08.11.2021) більше ніж заявлено в Україні.

Так, на думку Дніпровської митниці, ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України автомобіль марки «TOYOTA», модель «COROLLA VERSO», номер кузова/VIN - НОМЕР_2 вартістю 87 281,01 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для його переміщення у складі документів, договору купівлі-продажу від 05.11.2021 № б/н, що містить неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Представник митниці в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 150% вартості товару без конфіскації товару.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився.

Судом було залучено заінтересовану особу ОСОБА_3 який в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в протоколі. Просив суд не застосовувати покарання у вигляді конфіскації товару, а саме автомобілю, який він придбав у ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступних висновків.

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 № 8 (зі змінами): переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон України. У т.ч. шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно п. 6 цієї Постанови Пленуму, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Згідно статті 483 МК України, однією з ознак переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, є надання митному органу, як підстав для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати спів розмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспіль ;тва, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стад и вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, перед бачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

В рішенні "Краєва проти України" від 13 січня 2022 року (скарга № 72858/13, §§ 31-33) Європейський Суд з прав людини сказав, що відповідно до частини першої статті 483 Митного кодексуг України, згідно з якою заявницю було визнано винною, штраф у розмірі, який дорівнює вартості товару, що сама собою була дуже високою, та конфіскація товару були обов`язкові ми заходами без винятків. Відсутність свободи розсуду в українських судів щодо стягнень виключала оцінку індивідуальної ситуації, роблячи будь-яку таку оцінку марною. Суд зазначив, що така жорстка система сама собою не здатна забезпечити необхідний справедливий баланс між суспільними інтересами і правом особи на мирне володіння своїм майном (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Гирлян проти Росії", заява № 35943/15).

Враховуючи вищенаведені висновки, викладені в рішенні Європейського Суду з прав людини, вважаю, що застосування конфіскації до транспортного засобу, який було переміщено через митний кордон України, буде порушувати справедливий баланс між суспільними інтересами і правом особи на мирне володіння своїм майном, зокрема порушуватиме право приватної власності ОСОБА_3 на автомобіль марки «TOYOTA», модель «COROLLA VERSO», номер кузова/VIN - НОМЕР_2 .

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України автомобіль марки «TOYOTA», модель «COROLLA VERSO», номер кузова/VIN - НОМЕР_2 вартістю 87 281,01 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для його переміщення у складі документів, договору купівлі-продажу від 05.11.2021 № б/н, що містить неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами відповідальності за порушення митних правил є громадяни, які на момент вчинення правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчинені порушень митних правил підприємствами посадові особи цих підприємств.

З урахуванням зазначених вище положень закону та досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд приходить до висновку щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, яка повністю підтверджується: протоколом про ПМП № 0043/UA110000/2025 від 19.03.2025 (а.с. 4-7), листами митних органів Литовської республіки та іншими матеріалами, що містяться в адміністративній справі та були досліджені в судовому засіданні.

При визначені виду і розміру стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Беручи до уваги те, що санкція ч. 2 ст. 483 МК України передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі від 150 до 200 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, суд приходить до висновку про необхідність накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 150% відсотків 130 921,515 гривень без конфіскації предмету правопорушення, оскільки саме таке стягнення буде відповідати характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 483, 486, 489, 495, 527, 529 МК України (в редакції 2012 року), ст.ст.33, 252, 283, 285, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в порушенні митних правил, передбачених ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 130 921,515 гривень без конфіскації предмету правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у вищевказаний строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Г.А. Підберезний