Справа № 352/1673/25
Провадження № 3/352/738/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Івано-Франківського районного управління поліції в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст протоколу про адміністративне правопорушення:

Поліцейським управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Ковалем В.В. 10 липня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення за наступних обставин:

10 липня 2025 року о 21.20 годині в селі Драгомирчани, вулиця Стуса водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголя з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, порушення координації рухів. У встановленому законодавством порядку на місці зупинки від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. В медичному закладі повторно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року ( далі Правила).

Згідно із протоколом про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення.

2.Рух провадження

17 липня 2025 року протокол про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшов до Тисменицького районного суду та призначений для розгляду по суті на 29 липня 2025 року.

29 липня 2025 року судове засідання відкладено на 18 серпня 2025 року за клопотанням адвоката Шургот О.В.

3. Позиція особи, яка притягається до відповідальності

ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких просив закрити провадження в зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

Зазначив, що у дату, час та місці, зазначених в протоколі, він дійсно керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції за порушення Правил. В подальшому близько 8 хвилин поліцейські спілкувались із ним щодо складення притягнення до відповідальності за статтею 122 КУпАП. Після складення документів він збирався їхати далі, оскільки поспішав, однак поліцейські з незрозумілих причин не відпустили і почали питати, чи вживав він алкоголь, назвали ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці.

Він відповів, що не вживав та дуже поспішає, а тому відмовився від проходження огляду. Після відмови від проходження огляду на місці його доставлено до медичного закладу, де він також відмовився від проходження огляду з підстав необгрунтованості підозри поліцейських про його перебування в стані сп`яніння.

Зазначає, що поліцейській не роз`яснили порядок проходження огляду, не назвали свої прізвище, посаду, звання.

Вважає, що у нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, а висновки поліцейського про наявність ознак є надуманими, а тому вимога поліцейського пройти огляд є надуманою та безпідставною, в зв`язку із чим у ного не виникло необхідності проходження огляду, оскільки був недотриманий відповідний порядок.

Поліцейські не роз`яснили йому, що відмова від проходження огляду утворює самостійний склад правопорушення, а який така сама відповідальність, як і за керування автомобілем у стані сп`яніння, в зв`язку із чим він не був обізнаний, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Вважає, що поліцейськими поза розумним сумнівом не доведено вчинення ним адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що обставини в протоколі про адміністративне правопорушення викладені правильно. Додав, що він не перебував і не міг перебувати в стані алкогольного сп`яніння, оскільки з 2018 року не вживає алкогольні напої в зв`язку із наявністю хвороб. Відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки, оскільки це було біля його будинку та йому було соромно перед сусідами.

Адвокат Шургот О.В. (далі Адвокат), яка представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі ордеру, в судовому засіданні просила закрити провадження в зв`язку із відсутністю складу правопорушення з підстав, зазначених в письмових поясненнях ОСОБА_1 .

4.Докази, досліджені під час судового розгляду:

4.1 Письмові докази:

Протокол про адміністративне правопорушення:

Згідно із текстом протоколу, 10 липня 2025 року о 21.20 годині в селі Драгомирчани, вулиця Стуса водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголя з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, порушення координації рухів. У встановленому законодавством порядку на місці зупинки від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. В медичному закладі повторно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив пункт 2.5 Правил

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 липня 2025 року

Згідно із текстом направлення в результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, порушення координації рухів.

Огляд на місці не проводився в зв`язку із відмовою ОСОБА_1 .

Направлення виписано о 21 годині 44 хвилині.

Зобов`язання ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом протягом 24 годин

Довідка заступника медичного директора КНП «Прикарпатський клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської міської ради» від 16 липня 2025 року.

Згідно із текстом довідки, ОСОБА_1 10 липня 2025 року відмовився від огляду лікарем з метою виявлення ознак сп`яніння.

4.2 відеозаписи з бодікамери та відеореєстратора поліцейського автомобіля

На відеозаписах з відеореєстратора зафіксовано рух та подальшу зупинку автомобіля Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відеозапис з бодікамери поліцейського розпочинається о 21.23.00 зі спілкування поліцейського та ОСОБА_1 щодо проїзду останнім на червоний колір світлофора. В подальшому до 06.40 запису зафіксовано спілкування щодо притягнення ОСОБА_1 за цим фактом до адміністративної відповідальності.

На 06.50 запису поліцейський питає у водія, чи вживав він алкогольні напої та повідомляє, що наявний запах алкоголю з порожнини рота та обстановка водія на відповідає дійсності, оскільки він хитається.

Після цього поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що водій погоджується.

В подальшому на 08.20 запису водій питає, якщо він відмовляється від огляду на місці то чи будуть хати в лікарню, на що поліцейські повідомляють, що, у випадку відмови від огляду на місці такий огляд має бути проведено в медичному закладі та пропонують проїхати до медичного закладу.

На 10.30 запису водій повідомляє, що готовий пройти огляд на місці, після чого на 11.15 запису знову відмовляється від проходження такого огляду, після чого поліцейські та водій направляються до медичного закладу.

На 30.16 запису водій заходить до медичного кабінету, в якому відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря, після чого поліцейські та водій вертаються до місця зупинки автомобіля та в подальшому на відеозаписі зафіксована процедура складення протоколу, в тому числі на 1.19.50 процедура ознайомлення водія зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення

4.3 докази, надані особою, яка притягається до відповідальності

Виписка із медичної картки хворого від 12 серпня 2025 року

Згідно із випискою, у ОСОБА_1 наявні хвороби, в тому числі цукровий діабет.

5.Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду

У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до рішення Конституційного Суду № 4-р(П)/2022 від 15 червня 2022 року визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) поняття„кримінальне звинувачення, „кримінальне правопорушення мають „автономне значення. Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної сфери. Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням

При вирішенні конкретної справі, Cуд звертає увагу на те, що санкцією частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений такий вид стягнення як штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. При цьому розмір штрафу є більшим від розміру покарань, передбачених за вчинення окремих видів кримінальних проступків, а позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік становить втручання в права людини протягом тривалого строку.

В зв`язку із викладеним Суд вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, розповсюджуються такі ж визначені Конституцією України та Конвенцією гарантії права на справедливий суд, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також принцип індивідуального характеру відповідальності особи у відповідності до статті 61 Конституції України.

Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області., які в цій справі фактично представляють сторони звинувачення.

На виконання вищевказаних принципів Судом досліджено протоколи про адміністративне правопорушення, докази, які долучені до протоколів про адміністративні правопорушення, а також докази, надані Адвокатом

Суд звертає увагу, що ним, на виконання статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, не здійснюється самостійно збір доказів, в зв`язку із чим, будь-які докази, окрім долучених до протоколу та наданих особою, яка притягається до відповідальності і її представником, Судом самостійно не витребовувались та не досліджувались.

За аналогічних обставин у справі «Фігурка проти України» ( заява № 28232/22), Європейський Суд з прав людини дійшов висновку щодо відсутності порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у Суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 130 КУпАП, а його винуватість у вчиненні цього правопорушення поза розумним сумнівом доведена доказами, наданими особою, уповноваженою на збирання цих доказів.

щодо належності і допустимості доказів

Відповідно до статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Всі докази, зібрані особою, уповноваженою на збирання доказів, відповідають вказаним вимогам законодавства, в зв`язку із чим визнаються Судом допустимими і належними.

На 04.20 відеозапису з бодікамери поліцейський під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 122 КУпАП називає свої прізвище та посаду, в зв`язку із чим суддя вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про неповідомлення цих даних водієві.

щодо керування транспортним засобом

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується:

-Відеозаписами з відеореєстратора поліцейського автомобіля, на якому зафіксовано рух автомобіля Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 , а також відеозаписом з бодікамери поліцейського, згідно із яким в автомобілі Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 відсутні інші особи, окрім ОСОБА_1

-Поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні та зафіксованими на відеозаписах на бодікамері поліцейського, згідно із якими саме він керував автомобілем Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 за обставин, викладених в протоколі;

-протоколом про адміністративне правопорушення від 10 липня 2025 року, яким розпочато провадження в цій справі та який у відповідності до статті 251 кодексу України про адміністративне правопорушення суддя також оцінює в якості доказу. Суддя звертає увагу, що протокол складено повноваженими особами одразу після виявлення правопорушення, тобто особи, які його склали, були безпосередніми свідками події, в зв`язку із чим суддя , в сукупності з іншими дослідженими доказами, вважає його належним доказом;

щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується:

-Відеозаписами з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано повідомлення поліцейським ОСОБА_1 щодо наявності у останнього ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу драгер, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки та подальша відмова від проходження огляду на стан сп`яніння також в медичному закладі;

-Направленням ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння в зв`язку із відмовою від прохдження такого огляду на місці зупинки;

-Довідкою медичного закладу про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;

-Поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні та зафіксованими на відеозаписах на бодікамері поліцейського, згідно із він дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці його зупинки, так і в подальшому в медичному закладі;

-протоколом про адміністративне правопорушення від 10 липня 2025 року, яким розпочато провадження в цій справі та який у відповідності до статті 251 кодексу України про адміністративне правопорушення суддя також оцінює в якості доказу. Суддя звертає увагу, що протокол складено повноваженою особою одразу після виявлення правопорушення, тобто особи, які його склали, були безпосередніми свідками події, в зв`язку із чим суддя , в сукупності з іншими дослідженими доказами, вважає його належним доказом;

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 ( далі Інструкція)

Відповідно до пункту 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

На відеозаписі зафіксовано, як поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про наявні у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінку, що не відповідає дійсності, а також хитання.

Таким чином, у поліцейського були підстави вважати про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Суддя не бере до уваги посилання Адвоката та ОСОБА_1 на відсутність цих ознак, оскільки на відеозаписі зафіксовано повідомлення поліцейського про наявність у водія запаху алкоголя з порожнини рота та вказане повідомлення здійснено після спілкування поліцейського із водієм протягом певного часу, а не одразу після зупинки транспортного засобу.

Окрім того, на відеозаписі не зафіксована незгода ОСОБА_1 із повідомленням поліцейського про наявність у нього запаху алкоголя порожнини рота, а в подальшому ОСОБА_1 неодноразово спочатку погоджувався та в подальшому відмовлявся від проходження такого огляду на місці зупинки.

За таких обставин, суддя вважає, що у поліцейського були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно із ознаками такого стану та, як наслідок, пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до пунктів 6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається із відеозаписів, поліцейським дотримані вказані вимоги законодавства, а ОСОБА_1 спочатку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, а в подальшому в медичному закладі.

Суддя не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про неповідомлення йому поліцейським наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки відповідно до статті 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно, ОСОБА_1 не може бути звільнений від відповідальності через незнання ним наявності відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

щодо доводів ОСОБА_1 про невживання алкогольних напоїв.

Відповідно до частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за різні діяння, кожне з яких окремо становить склад правопорушення, в тому числі:

-керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння

-а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння

Таким чином, факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння є ознакою вчинення правопорушення за ознаками «керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння».

Стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками «відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За цими ознаками склад правопорушення не містить кваліфікуючих ознак перебування або неперебування водія в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку із чим вказаний факт не впливає на оцінку наявності або відсутності складу правопорушення.

висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Таким чином, суддею поза розумним сумнівом встановлено факт керування ОСОБА_1 10 липня 2025 року о 21.20 годині в селі Драгомирчани, вулиця Стуса транспортним засобом марки Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 та відмову ОСОБА_1 після його зупинки від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Вказаними діями ОСОБА_1 допущено порушення вимог частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

щодо виду та розміру адміністративного стягнення

Санкція частини першої статті 130 кодексу України передбачає можливість призначення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суддя враховує умисний характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, його майновий стан та ступінь вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає, що стягнення має бути накладено в межах санкції частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, а підстави для призначення більш м`якого стягнення, ніж визначено санкцією статті, відсутні.

6.Щодо судового збору

Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3028х0.2=605 гривень 60 копійок.

В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО