Справа 688/3722/25
№ 3/688/873/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2025 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Стаднічук Н. Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 420154 від 07.08.2025 31 липня 2025 року о 20 год ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 в присутності своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно висловлював погрози (образи, нецензурну лайку) в сторону свої дружини ОСОБА_3 , що проживає разом з ним, чим завдав шкоду психічному здоров`ю дитини ОСОБА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вину визнав.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною другою статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що у нього з дружиною виник конфлікт з приводу її зауваження та невдоволення тим, що він прийшов додому в нетверезому стані. Під час конфлікту він образив дружину в присутності дітей нецензурними словами. Дружину не бив, до дітей протиправний дій не вчиняв.

Свідки в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані.

Інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони.

Насильство у родині будь-якого характеру відрізняється тим від конфліктних ситуацій, спорів, що виникають у кожній сім`ї та не становлять загрози подальшому розвитку здорових стосунків, що при домашньому насильстві завжди дії того, хто допускає таке насильство, носять навмисний характер з наміром досягнення бажаного результату, тягнуть спричинення шкоди; відбувається порушення прав і свобод людини; наявна значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Відтак, суддею встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виник конфлікт, спровокований останньою, під час якого ОСОБА_1 ображав потерпілу, проте його дії не підлягають кваліфікації як домашнє насильство.

Отже, сам по собі факт конфліктної ситуації між подружжям не може свідчити про психологічне насильство в сім`ї у розумінні вимог статті 173-2 КУпАП та Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Такі дії утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно дружини ОСОБА_3 вчиненого в присутності малолітньої дитини.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 не встановлено належними та допустимими доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, порушене відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 173-2, 247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Н. Л. Стаднічук