Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Ярмольчука Віталія Сергійовича на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 25 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 25 червня 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 - закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Ярмольчук В.С. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Стверджує, що ДТП виникла внаслідок порушення ним правил дорожнього руху, зокрема, п. 14.3, адже під час виконання ОСОБА_1 маневру обгону автомобіля ОСОБА_2 , під час цього він збільшив швидкість, а також почав різко виїжджати на ліву смугу руху, де й відбулося зіткнення.

Заперечує щодо висновків експерта, оскільки вони зроблені на підставі недостовірних вихідних даних, зокрема, щодо швидкості руху автомобіля ОСОБА_2 та що він рухався в межах своєї смуги руху.

Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду та визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення,

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 570/2251/25 Суддя в суді І інстанції Сидоренко С.М.

Провадження № 33/4815/669/25 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

передбаченого ст. 124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Розглянувши клопотання захисника Ковальової А.О. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, з метою допущення останньої до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1. ПДР України).

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1. ПДР України).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №325405 від 09 травня 2025 року вбачається, що 09 травня 2025 року о 21 годині 30 хвилин, в н.п. Квасилів, Рівненського району, Рівненської області, по вул. Рівненська, 41, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Golf, р.н. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ВМW 318 D, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яка здійснювала обгін автомобіля Volkswagen Golf. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди.

ОСОБА_2 інкримінується порушення п.п. 12.1, 13.1 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, адже вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами.

В апеляційній скарзі захисник Ковальової А.О. доводить, що ДТП виникло внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 14.3 ПДР України та виїзду ним на смугу зустрічного руху, де рухалася ОСОБА_1 виконуючи маневр обгону останнього.

Такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки дії ОСОБА_2 не були кваліфіковані за п. 14.3 ПДР України, а суд розглядає справу про адміністративне правопорушення виключно в межах протоколу і не наділений повноваженнями змінювати кваліфікацію, яка у ньому зазначена.

Щодо доводів, що зіткнення відбулося внаслідок виїзду ОСОБА_2 на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення, то схема ДТП, яка підписана обома її учасниками, даних обставин не підтверджує, адже у ній не зазначено місця зіткнення т/з.

При цьому, матеріали провадження не містять відомостей про оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, з підстав неналежного оформлення схеми ДТП.

Належить взяти до уваги й те, що суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями для повернення адміністративних матеріалів до органу поліції для належного їх оформлення.

Разом з цим, згідно висновку експерта №049.25 АТ судової автотехнічної експертизи від 10.06.2025 року, в даній дорожній обстановці у діях водія автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на недотримання ОСОБА_2 п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, що перебувало б у прямому причинно-наслідковому зв`язку із виникненням ДТП.

Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Ярмольчука

Віталія Сергійовича про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Ярмольчуку Віталію Сергійовичу строк апеляційного оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 25 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ярмольчука Віталія Сергійовича залишити без задоволення, а постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 25 червня 2025 року скасувати без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.