Справа № 191/2580/25
Провадження № 3/191/924/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Синельникове Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Форощук О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2025 року з Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 342833 від 27.05.2025 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що 27.05.2025 року о 07 годині 10 хв. у м. Синельникове вул. Гоголя 30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом при цьому мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законодавством порядку на що останній погодився та огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатору алкотест Драгер 6810 (проба позитивна 0.78 проміле).Від керування ТЗ відсторонено, чим порушив п 2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 , Наконечна Т.М. надала суду клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки відсутні події і склад адміністративного правопорушення. Зазначила, що працівниками поліції, відеозапис здійснювався на власний мобільний телефон одного зі співробітників поліції, а «потім через застосунок WhatsApp перенесено на CDR диск, з якого не можливо, встановити час та дату відеофіксації, а отже не можна встановити час вчинення адміністративного правопорушення, які є обов`язковими для занесення до протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП. Крім цього вважає, що результати алкотестера «Драгер» не можуть бути допустимими доказами виходячи з того, що огляд водія на стан сп`яніння, проводився із грубим порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу п.п.2.1.3. - для кожного обстеженого необхідно використовувати новий одноразовий мундштук, мундштук при ОСОБА_1 розпакований не був, а був вже в аналізаторі, тобто був у неодноразовому використанні, що підтверджується відеофайлами доданими до адміністративної справи. Також, працівники поліції перед початком тестування не проводили забор проби навколишнього повітря , що передбачено Інструкцією з експлуатації пп.2.3.1.4. Також, водій ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, як того вимагає закон уразі, якщо водій перебуває у стані сп`яніння, підтвердження даного факту відсутні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), тому вона є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Також Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 342833 від 27.05.2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що 27.05.2025 року о 07 годині 10 хв. у м. Синельникове вул. Гоголя 30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом при цьому мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законодавством порядку на що останній погодився та огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатору алкотест Драгер 6810 (проба позитивна 0.78 проміле). Від керування ТЗ відсторонений.

Згідно ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте посадова особа органів поліції акту про відсторонювання ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не надала.

У судовому засіданні встановлено, що під час проведення огляду ОСОБА_1 застосовувався прилад Драгер «ALCOTEST 6810» без зміни білого мундштука, як того вимагає Інструкція по експлуатації до «Аналізатора парів етанолу в повітрі, що видихається, «ALCOTEST6810», згідно якої: до комплекту аналізатору входить мундштук змінний (п.1.3.2); для виконання видиху в аналізатор використовуються змінні одноразові поштучно упаковані пластикові мундштуки (п. 1.4.9); для відбору проб повітря в автоматичному і ручному режимі використовуються змінні одноразові пластикові мундштуки, результати вимірювань виводяться на дисплей в цифровому вигляді (п.1.4.12); для кожного обстежуваного необхідно використовувати новий одноразовий мундштук (п.2.1.3).

За змістом пункту 2.2.7 цієї Інструкції по експлуатації, порядок встановлення мундштука, перед проведенням тестування, передбачає необхідність вчинення ряду дій, зокрема: відкриття упаковки (з гігієнічних міркувань не знімати упаковку з ділянки, що контактує з ротом, поки мундштук не буде правильно встановлений в аналізатор); направлення мундштуку по діагоналі (рифленої стороною вгору) по направляючому жолобку до упору і втиснення мундштуку в тримач; повне знімання упаковки.

При цьому, підпунктом 2.3.1.2 пункту 2.3 Інструкції по експлуатації, який передбачає порядок роботи аналізатора «ALCOTEST 6810» прямо передбачено необхідність використання саме нового мундштука.

В порушення наведених вимог інструкції по експлуатації аналізатора Драгер «ALCOTEST 6810» перед проходженням ОСОБА_1 тесту на драгер новий одноразовий мундштук, який був би розпакований та встановлений на прилад у присутності останнього безпосередньо перед проходженням тестування, на прилад Драгер «ALCOTEST 6810» не встановлювався.

Порушення вищезазначених вимог Інструкції, у поєднанні із фактом незмінності застосовуваного мундштука, викликає обґрунтовані сумніви щодо вірності та достовірності кінцевих показників, які видав застосований прилад Драгер «ALCOTEST 6810».

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, результат № 2194 від 27.05.2025 року суд вважає недопустим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В матеріалах адміністративної справи відсутній відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано на який пристрій вівся відеозапис зафіксованого правопорушення.

Працівниками поліції як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення було додано відеозапис зроблено на особистий телефон працівника поліції, з якого не можливо встановити час вчинення адміністративного правопорушення, які є обов`язковими для занесення до протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП.

Разом з тим, перелік дозволених для застосування технічних пристроїв, а також вимоги щодо їх використання прописані в Інструкції із застосування органами поліції технічних приладів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України від 18.12.2018 №1026.

Ця Інструкція містить чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких працівникам поліції надано право проводити відеофіксацію. Зокрема, дозволено застосовувати портативні відеореєстратори на форменому одязі поліцейського, встановлені відеореєстратори на службових транспортних засобах, стаціонарні відеокамери в цілодобовому режимі. Є навіть в переліку системи відеозапису на безпілотних літальних апаратах.

Проте в даному переліку відсутні такі пристрої фото- чи відеофіксації як «мобільні телефони» чи «смартфони», тим більше приватні.

Судом встановлено, що фіксація правопорушення відбулась на особистий телефон співробітника поліції, який не було долучено до матеріалів справи.

Отже, Інструкція №1026 не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію порушень чи процедуру розгляду адміністративних справ власними мобільними телефонами.

Таким чином, зроблений працівниками поліції відеозапис з особистого мобільного телефону не може бути належними доказом у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому суд не приймає його до уваги.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України через відсутність в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події та складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 7, 247 п. 1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О. В. Форощук