Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/933/25
Єдиний унікальний №733/1578/25
Постанова

Іменем України

18 серпня 2025 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді - Вовченка А.В.,

при секретарі Мошенець Л.М.

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 (м. Ічня) Прилуцького районного відділу поліції ГУНП у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, офіційно непрацюючого, РНОКПП відсутній

за ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

26.07.2025 об 00:40 год в с. Бережівка, вул. Центральна, 2 Прилуцький район Чернігівська область, ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA SORENTO д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився на боді камеру поліцейського. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання, будучи належним чином повідомлений, не з`явився.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Сакун І.А., надала суду письмове пояснення в якому зазначила, що ОСОБА_1 визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. При призначенні міри покарання, просить суд врахувати п.1.10 Правил дорожнього руху, де зазначено що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії та п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не вправі накладати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або його не мала. Враховуючи вище зазначене, просить суд, не накладати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія. Також просила справу розглянути без її участі та без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується належними та допустимими відповідно до ст. 251 КУпАП доказами, що наявні в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 402822 від 26.07.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, у зв`язку з чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26.07.2025; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.07.2025 року із якого видно, що ОСОБА_1 направлявся до КНП «Ічнянська міська лікарня», проте останній від огляду відмовився; запитом начальника ВП№2 (м.Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Р.Данька від 26.07.2025; відеозаписом подій 26.07.2025 р. за участю водія ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не вправі накладати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або його не мала.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу .

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП , орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.130, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, у діях ОСОБА_1 не встановлено.

Узагальнюючи вищенаведене, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та обставин справи, доходжу висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки судом не встановлено у останнього такого права, що буде згідно зі ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011р. із правопорушника необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 33, 40-1, ст.130 ч.1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження №61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя А. В. Вовченко