Справа №303/6101/25
Провадження № 3/303/2132/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 серпня 2025 року місто Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

- за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

05 серпня 2025 року о 00 годині 09 хвилин ОСОБА_1 на відрізку автодороги Київ-Чоп, 758 км, керуючи транспортним засобом марки «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 2.3. б Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не зреагував на її зміну, внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив з`їзд у кювет. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та пояснив, що дійсно 05 серпня 2025 року о 00 годині 09 хвилин на відрізку автодороги Київ-Чоп, 758 км не впорався з керуванням та допустив з`їзд у кювет, просив закрити провадження у справі на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, слід прийти до висновку про наявність вини в діях ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні з наступних підстав.

Адміністративним правопорушенням згідно статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно зі статті 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Щодо юридичної відповідальності особи слід зазначити, що у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також, у справі «Ізмайілов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Таким чином, вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі. Проте, при призначенні адміністративного стягнення слід врахувати, що правопорушник щиро розкаявся у вчиненому, до адміністративної відповідальності притягається вперше, є пенсіонером, який протягом останніх років займається волонтерською діяльністю.

Оцінив всі наявні докази, вважаю, що в даному випадку вчинене адміністративне правопорушення є малозначним, тому ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 124, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Оксана МАРГИТИЧ