КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/3264/2025 Категорія: ст. 173-8 КУпАП
ЄУН: 753/1959/25 Суддя у І інстанції: Сирбул О.Ф.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 липня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Зубчук О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Зубчук Оксани Русланівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 20 січня 2025 року о 19:40 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА № 486990 від 19 січня 2025 року та вичинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду адвокат Зубчук О.Р., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги, постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.

Щодо поновлення строку, то захисник вказує, що ОСОБА_1 не був викликаний до суду у встановленому законом порядку, про наявність постанови дізнався випадково, копію постанови не отримував, штраф на виконання не надходив. З огляду на те, ОСОБА_1 проходить службу поза межами м. Києва, він був позбавлений можливості у встановлений законом строк дізнатися про постанову суду та оскаржити її.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що судом було невірно встановлені фактичні обставини, а саме, не враховано, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 29 липня 2016 року було укладено шлюб, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку із запровадженням 24 лютого 2022 року воєнного стану задля безпеки 21 березня 2022 ОСОБА_2 з сином виїхали до Республіки Польща. Після цього ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами та цінностями на життя. Вказала, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки спільного господарства вони не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/5156/22 від 11 серпня 2022 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. В порядку мобілізації ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . По теперішній час він продовжує проходити військову службу та перебуває за місцем знаходження військової частини.

8 вересня 2024 року ОСОБА_2 разом із сином повернулись додому, а саме до помешкання, яке належить на праві особистої власності ОСОБА_1 . Після 8 вересня 2024 року ОСОБА_1 декілька разів приїздив до дому у відпустку або вихідні, де проживали колишня дружина з їхньою дитиною. У цей період ОСОБА_2 неодноразово провокувала сварки, кидалась у ОСОБА_4 столовими предметами, бажала смерті тощо, що підтверджується долученими відео. У свою чергу ОСОБА_1 жодного разу не застосовував до неї фізичної сили. Усі сварки та конфлікти виникали на побутовому підґрунті.

У цей же період часу по січень 2025 року ОСОБА_2 неодноразово викликала поліцію на ОСОБА_1 , проте жодного протоколу він не отримував, як і про тимчасовий заборонний припис ОСОБА_1 не був повідомлений.

Окрім того, як вказує захисник, ОСОБА_1 не був присутній при складанні протоколу від 20 січня 2025 року, на час його складання перебував в іншій кімнаті, копію протоколу не отримував та не підписував.

ОСОБА_1 про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся у передбачений законом спосіб, проте, до суду апеляційної інстанції не з`явився. За повідомленням захисника Тимченко А.М. проходить військову службу поза межами м. Києва.

Вислухавши позицію захисника, зважаючи на положення ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

З матеріалів справи встановлено, що у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебували матеріали у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Згідно з даними довідки про доставку смс, ОСОБА_1 про день та час розгляду протоколу 10 лютого 2025 року об 11.30 год. був повідомлений належним чином (ас. 7).

10 лютого 2025 року за відсутності ОСОБА_1 , від якого будь-яких заяв та клопотань не надходило, судом проведений судовий розгляд, за результатами якого винесена оскаржувана постанова.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 2 ст. 294 КУпАП, останній день строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду є 20 лютого 2025 року - робочий день (четвер).

Також матеріалами справи підтверджується направлення 27 лютого 2025 року на адресу за місцем проживання ОСОБА_1 копії постанови суду, яка повернула до суду 21 квітня 2025 року за закінченням терміну зберігання (ас. 10, 12).

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 дійсно є військовослужбовцем, який проходить військову службу поза межами м. Києва. Апеляційна скарга захисником подана шляхом направлення через систему «Електронний суд» 19 травня 2025 року, тобто, з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови.

Разом з тим, враховуючи, що оскаржувана постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, який проходить військову службу поза межами м. Києва, копію постанови внаслідок цього не отримував, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги захисника, то апеляційний суд доходить такого висновку.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя у постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винуватості особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Місцевий суд за результатами розгляду справи дотримався наведених вимог закону та, приймаючи рішення про визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, зазначив про те, що його винуватість підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 746131 від 20 січня 2025 року, терміновим заборонним приписом серії АА № 486990 від 19 січня 2025 року, відеозаписом події, і з таким висновком місцевого суду погоджується й суд апеляційної інстанції.

При цьому доводи захисника про: помилковість рішення суду першої інстанції; незнання ОСОБА_1 про наявність термінового припису від 19 січня 2025 року; незнання про складання 20 січня 2025 року протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього у повному обсязі спростовуються відеозаписом події, яким зафіксовано, що саме ОСОБА_1 викликав поліцію у зв`язку зі сваркою з колишньою дружиною; по приїзду працівників поліції вів себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою у присутності колишньої дружини, дитини та поліцейських, у зв`язку з чим йому неодноразово робились зауваження; наполягав, щоб на нього одягнули кайданки та затримали його; у подальшому добровільно поїхав у відділ поліції, де відмовився писати заяву по обставинам виклику поліції; був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП - про порушення ним термінового заборонного припису від 19 січня 2025 року, обставини якого є предметом даного розгляду; не заперечував, що 19 січня 2025 року приїжджав наряд поліції, але він не бачив, щоб йому залишали будь-які документи; у протоколі про адміністративне правопорушення відмовився розписуватись, але погодився, щоб працівник поліції з його слів написав пояснення про те, що він «порушив даний заборонний припис тому, що я власник квартири та приїхав на вихідні», що також знайшло своє відображення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 746131 від 20 січня 2025 року.

Відеозаписом також підтверджується факт того, що ОСОБА_1 не погоджується з даними цього припису, оскільки він є власником квартири, має право там перебувати, а, окрім того, йому немає куди дітися, коли він приїжджає у відпустку чи вихідні.

Наявність позитивної характеристики або сімейних конфліктів, на які посилається захисник, не впливають на юридичну оцінку конкретних дій, вчинених ОСОБА_1 20 січня 2025 року, оскільки правове значення мають лише ті обставини, які підтверджують або спростовують наявність складу адміністративного правопорушення, а не загальна оцінка особи, яка може бути врахована при призначенні стягнення.

Посилання захисника на наявність побутових сварок не спростовує факту порушення ОСОБА_1 тимчасового заборонного припису.

Щодо невиконання термінового заборонного припису ОСОБА_1 , то апеляційний суд звертає увагу, що частиною дев`ятою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

Законність видачі термінового заборонного припису серії АА № 486990 від 19 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 може бути перевірена під час оскарження такого припису до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом, передбаченим ч. 9 статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскаржив терміновий заборонний припис відносно нього, та вказаний припис був скасований судом. Таким чином, тимчасовий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 був обов`язковим до виконання.

При цьому, ОСОБА_1 не заперечував про наявність у нього конфліктів з його колишньою дружиною в день події, що беззаперечно свідчить про порушення ним термінового заборонного припису.

Оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, на переконання суду апеляційної інстанції, твердження в апеляційній скарзі щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за встановлених судом першої інстанції обставин, не узгоджуються із фактичними обставинами справи та у повній мірі спростовуються сукупністю досліджених як в суді першої першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції доказів.

Будь-яких переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, апелянтом не наведено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено.

З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування, як про це ставить питання в апеляційній скарзі апелянт, відсутні, а, відтак, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Зубчук Оксани Русланівни- залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2025 рокущодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП - залишити без змін,

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва