Справа № 489/5072/25
Провадження № 33/812/344/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 серпня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за участі захисника Максименко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником адвокатом Максименко Світланою Вікторівною - на постанову судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 червня 2025 року серії ЕПР1№371048 24 червня 2025 року о 00:57 год. в м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, 1 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням технічного приладу Drager Alcotest - 6810 ARBL-0891, результат 0,38 ‰ (проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Максименко С.В. - подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову скасувати та ухвалити нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначала, що долучений до матеріалів справи відеозапис без даних про технічні характеристики засобу фіксації свідчить про недопустимість такого доказу, що відповідає висновкам Верховного Суду Касаційного адміністративного суду у справі №428/2769/17 від 24 січня 2019 року, № 524/5536/17 від 15 листопада 2018 року. Так, на відео знято рух невідомого автомобіля за керуванням невстановленої особи, за яким з невідомих причин почав рух поліцейський автомобіль. З даних відеозапису зазначено, що він знятий на невідоме джерело під назвою «import», в проміжок часу з 03:00:39 до 03:01:05 24 червня 2025 року, тоді як на самому відео вбачається час події 00:57:05, що ставить під сумнів дійсний час здійснення даного відеозапису. Крім того зазначений відеозапис не вказаний у додатках до протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції заперечив керування транспортним засобом на зазначеному відеозаписі, який не містить ні даних про автомобіль, ні зйомки водія, який керував транспортним засобом. Також вказувала, що суд повністю проігнорував факт здійснення огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» невстановленою посадовою особою. Так на відеозаписі здійсненому з нагрудного відеореєстратора, ймовірно інспектора Довгого К.М. (дані інспектора містяться в самій назві відеозапису), вбачається, що саме ця посадова особа запропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» і здійснювала тестування саме ця особа. Натомість в матеріалах справи міститься тест здійснений інспектором Товкис С.А., який не проводив огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» ОСОБА_1 та не роз`яснював процедури проходження огляду Також апелянт зауважує, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння є неналежним доказом, оскільки з його змісту вбачається, що огляд здійснював інспектор ОСОБА_2 , що спростовується доданими відеозаписами, та в графах відведених для заповнення свідків написані набори невідомих цифр. Окрім того, в матеріалах справи наявне направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу, що спростовує його згоду з результатом огляду на місці зупинки, до того ж в направленні не міститься повних даних у графі встановлення особи, там написана комбінація букв і цифр без назви документу, даних про його видачу. Всупереч норм чинного законодавства інспектором, який складав протокол про адміністративне правопорушення, до складання протоколу не було роз`яснено ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а роз`яснення прав та обов`язків, яке здійснювалось іншим інспектором, містило вказівку не про право на правову допомогу, а про право на звернення до спеціалістів в галузі права, що спотворює зміст роз`ясненого права і було трактовано самим ОСОБА_1 як право на звернення до адвоката лише в суді після винесення протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Максименко С.В. - підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Відповідно до п.п. "а" п.2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Положеннями частин 1-2 статті 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 червня 2025 року серії ЕПР1№371048 24 червня 2025 року о 00:57 год. в м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, 1 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням технічного приладу Drager Alcotest - 6810 ARBL-0891, результат 0,38 ‰ (проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).

Даний протокол підписаний ОСОБА_1 . В поясненнях по суті порушення зазначив, що пояснення надасть у суді.

Згідно роздруківки тестування ОСОБА_1 на місці зупинки на алкоголь №764 від 24 червня 2025 року за допомогою спеціального технічного засобу Alkotester Drager 6810 ARBL-0891, результат становить 0,38 ‰ (проміле) (а.с. 4). Аналогічні дані щодо тестування ОСОБА_1 зазначені у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, де ОСОБА_1 власноручним підписом підтвердив свою згоду із результатами тестування (а.с. 5).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також підтверджується відеозаписом, проведеним працівником поліції на боді-камеру, на якому зафіксовано проходження ОСОБА_1 за його згодою огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest - 6810 ARBL-0891 та його згода з результатами тестування і відмова їхати до медичного закладу (відео: 01:01:30-01:03:54).

Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис, на якому зафіксований рух автомобіля Citroen є неналежним доказом через незазначення технічних характеристик засобів фіксації, за допомогою якого зроблено відеозапис, то слід зазначити наступне.

Вимоги щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, передбачені ст. 283 КУпАП та стосуються змісту постанови про адміністративне правопорушення, а не протоколу про адміністративне правопорушення, про що і йдеться у постановах Верховного Суду Касаційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року у справі № 428/2769/17, від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17, на які посилається апелянт.

В протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1№371048 від 24 червня 2025 року зазначено технічні засоби відеозапису, а саме: номера боді-камер поліцейських - 474685, 470594.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Надані відеозаписи сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації, містять відеофайли, які є цілісними та безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

На відео чітко зафіксовано увесь перебіг події, які підтверджують обставини справи та факт керування ОСОБА_1 даним автомобілем, а саме на відеозаписі з відеореєстратора службового авто зафіксовано, як 24 червня 2025 року о 00:57 екіпаж патрульної поліції, рухаючись по вул. Херсонське шосе в місті Миколаєві наздоганяє автомобіль Citroen, який рухається з увімкненими фарами (00:57:06-00:57:31). Далі відеозапис продовжується з БК474685 о 00:58:27 працівника поліції та за кермом даного автомобіля з увімкненим аварійним світловим сигналом та увімкненим двигуном знаходиться ОСОБА_1 , особу якого було встановлено за паспортом та посвідченням водія, який повідомив працівникам поліції, що він «розвозив пацанів». (01:00:12-01:00:15). Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не заперечував, що саме він керував автомобілем.

Викладене спростовує заперечення в апеляційній скарзі щодо недоведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також на відеозаписі з БК474685 та БК 470594 зафіксовано проходження ОСОБА_1 в установленому законом порядку за його згодою огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання адміністративних матеріалів.

Що стосується посилань апеляційної скарги про відсутність відеофіксації не повідомлення поліцейським причини зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , то такі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника Максименко С.В. на неналежність результатів тестування приладу «Drager» та акту огляду на стан сп`яніння, через те, що з відеозапису вбачається, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводив інспектор поліції Довгий К.М., тоді як з тесту приладу «Drager» та акту огляду вбачається, що його здійснював інспектор ОСОБА_2 , який не проводив даний огляд, не заслуговують на увагу. Так поліцейський Товкис С.А., яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, та заповнені дані результатів тестування на алкоголь приладу Drager Alcotest - 6810 ARBL-0891 до протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП є особою, яка має право складати такий протокол та долучати докази. З відеоматеріалів, що є у справі, вбачається, що поліцейський ОСОБА_2 був увесь час присутній поряд з іншим інспектором поліції від початку зупинки ОСОБА_1 і до закінчення складання адміністративних матеріалів, називав своє прізвище та посаду при ознайомленні ОСОБА_1 зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення (01:23:52-01:23:58), а тому посилання апелянта на те, що огляд проводив один поліцейський, а результати тестування та акт огляду складені іншим, не впливають на правильність дій поліцейських, які узгоджуються з положеннями ч.1 ст. 251 КУпАП, у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи захисника Максименко С.В. на нероз`яснення ОСОБА_1 йому його прав. Так, відеозаписом з боді-камери о (01:04:19-01:4:38) год. зафіксовано роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання апеляційної скарги на те, що наявність в матеріалах справи направлення на огляд в медичному закладі спростовує згоду ОСОБА_1 з результатом огляду на місці зупинки не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 був згоден з результатами тестування за допомогою алкотестера «Drager», що підтверджується відеозаписом з боді-камери поліцейського та його підписом в Акті огляду на стан сп`яніння.

Доводи захисника Максименко С.В. про те, що в графах Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння відведених для заповнення свідків написані набори невідомих цифр, що ставить під сумнів допустимість даного акту як доказу, не заслуговують на увагу, оскільки на відеозаписі з БК 474685 працівник поліції повідомляв ОСОБА_1 , що вказані цифри є номерами боді-камер (відео 01:28:33-01:28:34).

Також не заслуговують на увагу доводи захисника Максименко С.В. щодо того, що в матеріалах справи є направлення, яке містить інформацію про доставляння ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, в той час як жодних документів щодо забезпечення поліцейським проведення такого огляду у медичному закладі матеріали справи не містять. Так, оскільки ОСОБА_1 був згоден з результатами тестування за допомогу приладу «Drager» на місці зупинки, у працівника поліції не виникло обов`язку доставляти його до медичного закладу, та в направленні працівником поліції з урахуванням наведеного було зазначено, що такий огляд не проводився.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на неточності при заповнені граф в акті огляду на стан сп`яніння та направленні на проходження огляду в медзакладі, не заслуговують на увагу, оскільки є суто формальними і взагалі не впливають на їх дійсність, не тягнуть за собою скасування судового рішення.

На переконання апеляційного суду наявні у справі про адміністративне правопорушення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

За такого прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником адвокатом Максименко Світланою Вікторівною - залишити без задоволення.

Постанову судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць