ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4002/25

провадження № 3/0285/1898/25

14 серпня 2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ,

уродженця, зареєстрованого та який проживає в АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 , будучи відповідальним за виховання, навчання та розвиток своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного Кодексу України.

Так, 16.07.2025 о 12:50 год, під час обстеження працівниками сектору служби у справах дітей спільно з ювенальною превенцією матеріально-побутових умов даної сім`ї по місцю проживання в АДРЕСА_1 , було встановлено, що ОСОБА_1 не створив належних умов проживання дітям: у будинку розкидані речі, не прибрано. У кухні дверцята грубки похилені, потребують ремонту, загальна пічка перебуває в аварійному стані. У дітей є місце для сну, проте в кімнаті брудно, речі розкидані, кімната не провітрюється, у дітей на ліжках брудні матраци, постільна білизна відсутня.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений в порядку, визначеному ст.277-2 КУпАП. До суду не надходили від нього заяви чи клопотання щодо розгляду справи, належної зацікавленості у розгляді справи він не виявив, будь-яких доказів на спростування своєї вини у інкримінованому йому правопорушенні не надав, що є його свідомим волевиявленням та дає суду право розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей за диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП трактується як: ухилення ними від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дітей закріплені в Конституції України, Сімейному кодексі України, Законах України «Про охорону дитинства», «Про освіту», відповідно до приписів яких батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати її до повноліття, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.

Під невиконанням обов`язків щодо виховання та навчання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про них.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №039481 від 16.07.2025;

копією акту обстеження побутових умов сім`ї ОСОБА_1 по місцю проживання та фото світлинами до нього, з яких вбачається, що житлово-побутові умови для проживання дітей не створені;

даними рапорту старшого інспектора СЮП від 16.07.2025 за наслідками обстеження побутових умов сім`ї ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтв про народження неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх батьком є ОСОБА_1 .

Найважливішою задачею батьків є здоровий розвиток дитини. Батьки зобов`язані не тільки забезпечувати дитину умовами для проживання, навчання, побуту, дозвілля, а й турбуватися про її фізичне, психологічне і соціальне благополуччя.

Оцінюючи надані докази, приходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив діяння, що підпадають під ознаки невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей, та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП. За таких обставин, його слід визнати винним у вчиненні вищезазначеного правопорушення.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги: характер вчиненого правопорушення; всі обставини справи в їх сукупності; особу ОСОБА_1 .

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а тому приходжу переконання, що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень може бути досягнуто при призначенні йому покарання у виді у виді штрафу.

Підстави для застосування іншого стягнення, відсутні.

З винної особи також належить стягнути судовий збір відповідно до ст.401 КУпАП.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 184, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин