13.08.2025
Справа № 646/5415/25
Провадження № 3/646/1804/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

13.08.2025 року Основ`янськийрайонний суд міста Харкова у складі судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судових засідань Борщ Л.В.

та захисника Лихачової М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Московка Куп`янського району Харківської області, одруженого, громадянина України, ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

03.06.2025 року о 13 год. 00 хв.ОСОБА_1 , керував в районі домоволодіння № 11 по вул. Захисників у с. Грушівка Куп`янського району Харківської області, транспортним засобом - автомобілем марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції Радченко М.С. від 12.02.2019 року у виконавчому провадженні № 51644154, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані за ч. 3 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про час та місце їх проведення завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Як зазначила під час судового розгляду захисник, ОСОБА_1 обізнаний про час та місце розгляду вказаної справи.

Судом, з метою непорушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, відкладалось судове засідання.

ОСОБА_1 протягом тривалого часу не надав будь-яких пояснень по суті правопорушення та доказів на спростування своєї винуватості, з огляду на те, що суд, відкладаючи судове засідання, тим самим надавав йому таку можливість.

Положеннями ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі у розгляді особи, стосовно якої складено протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/ 97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Більш того, суд вважає необхідним зазначити про те, що у своєму рішенні від 26.04.2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», Європейський суд з прав людини вказав на те, що розумність тривалості провадження в суді повинна оцінюватись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника (в даному випадку порушника) та відповідних органів влади, а також важливості для заявника (порушника) питання, що розглядається.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а непонесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, враховуючи положення ч. 2 ст. 38 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 цього Кодексу, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його вчинення, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Таким чином, суд вважає за необхідне проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вислухавши захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні в ній докази, суд вважає, що провина ОСОБА_1 у фактично скоєному підтверджується наступним.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 912740 від 03.06.2025 року, згідно якого 03.06.2025 року о 13 год. 00 хв.ОСОБА_1 керував в районі домоволодіння № 11 по вул. Захисників у с. Грушівка Куп`янського району Харківської області, транспортним засобом - автомобілем марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції Радченко М.С. від 12.02.2019 року у виконавчому провадженні № 51644154, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», з яким ОСОБА_1 був згоден(а.с. 1).

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Як вбачається зі змісту протоколу, ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП та роз`яснені положення ст. 63 Конституції України.

Даними відеозапису подій від 03.06.2025 року, на якому зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його обізнаність щодо тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, у зв`язку із заборгованістю по аліментам (а.с. 7).

Крім того, провина ОСОБА_1 у фактично скоєному підтверджується даними постанови Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 від 12.02.2019 року, з якої вбачається, що відносно ОСОБА_1 було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно виконавчого листа № 628/1790/16-ц від 15.06.2016 року (а.с. 5).

Даними постанови серії ББА № 637000 від 03.06.2025 року, згідно якої до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення за керування ним о 13 год. 00 хв. 03.06.2025 року в районі домоволодіння № 11 по вул. Захисників у с. Грушівка Куп`янського району Харківської області, транспортним засобом - автомобілем марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з непристебнутим паском безпеки (а.с. 6).

Даними посвідчення водія серії НОМЕР_3 , згідно якого ОСОБА_1 має право на керування транспортних засобів категорій «А», «Б», «В» (а.с. 8).

Даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , згідно якого транспортний засіб - автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_3 (а.с. 10).

Згідно з п. 2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до вимог ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені (ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Посилання захисника на те, що під час зупинки транспортного засобу, ним керувала інша особа, а не ОСОБА_1 , а також те, що останній не був обізнаний про тимчасове обмеження його, як боржника у праві керування транспортними засобами, в рамках виконавчого провадження, судом не приймаються з огляду на наступне.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, передбачає умисну форму вини: особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Як вбачається з відеозапису, доданого до матеріалів справи, саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час зупинки працівниками поліції. ОСОБА_1 зазначив, що він обізнаний щодо стягнення з нього аліментів в рамках виконавчого провадження та обмеження його у праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця.

Відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження того, що державним виконавцем направлялась постанова про встановлення тимчасового обмеження від 12.02.2019 року в рамках виконавчого провадження № 51644154, не спростовує виконання державним виконавцем вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» та доведення останнім до відома ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, долученими до нього. Підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

Долучені до матеріалів справи відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду не викликає.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, останній оскаржував заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 порушення ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, ст. 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 міститься порушення ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15.05.2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є водієм, в розумінні ПДР, а тому вважає за можливе призначити йому, як особі, яка керувала транспортним засобом, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 від 12.02.2019 року у виконавчому провадженні № 51644154 - адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 3 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 33-38, 126, 276, 279, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяця.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Основ`янськийрайонний суд міста Харкова.

Суддя