ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7079/25
провадження № 3/753/5226/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2025 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Осіпенко Л.М., за участі секретаря судового засідання Петрової Т.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Покиньчереди О.М., законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та їх представника Острика С.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Дарницького УП ГУНП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до протоколу від 04.04.2025 року серії ВАД №630155, 06.03.2025 року о 10 год. 20 хв. та протягом останніх двох років за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні ліцею №237 Дарницького району міста Києва неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (учень 6-Б класу) вчинив булінг, а саме дії психологічного та фізичного характеру стосовно однокласника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого могла бути заподіяна психологічна шкода здоров`ю. Відповідно до ч. 3 ст. 173-4 КУпАП відповідальність за вчинення булінгу неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , несе його мати ОСОБА_1 , за що передбачена адміністративна відповідальність у відповідності до ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 15.05.2025 року справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, повернуто до Дарницького УП ГУНП в м. Києві для дооформлення (а.с. 153).

26.06.2025 року матеріали справи повернулись до Дарницького районного суду м. Києва після дооформлення (а.с. 166).

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, не визнала. Пояснила, що її син ОСОБА_5 навчається у 6-Б класі ліцею №237 Дарницького району міста Києва. 06.03.2025 року о 10:20 під час перерви діти грали у гру, побачену в Інтернеті, суть якої полягала в тому, що кожен з учасників надягав на голову пакет, ставав спиною до інших дітей, після чого один із них торкався до плеча, а той, кого торкнулися, мав вгадати, хто це зробив. Зазначила, що ОСОБА_6 спочатку спостерігав за грою збоку та сміявся, однак ОСОБА_7 вирішив залучити його до участі, одягнувши йому на голову пакет. Її син ОСОБА_5 доторкнувся до плеча ОСОБА_8 , після чого той зірвав пакет, і в цей момент до класу зайшла вчителька, яка одразу провела з учнями профілактичну бесіду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Покиньчереда О.М. просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, підтримав раніше викладену позицію, що конфлікт між дітьми мав місце, проте це сталось одного разу, лише 06.03.2025 року.

У судовому засіданні законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та їх представник Острик С.О. просили суд притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, оскільки булінг зі сторони її малолітнього сина ОСОБА_4 триває останні два роки, та це не поодинокий випадок.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 пояснила, що 06.03.2025 року її син ОСОБА_9 повернувся додому в емоційно пригніченому стані та повідомив, що його намагались задушити. За словами сина, він сидів за партою і грав на телефоні, коли його однокласник ОСОБА_10 неочікувано надів йому на голову поліетиленовий пакет і почав закривати йому рот. ОСОБА_9 зірвав пакет, однак до нього підійшов інший учень - ОСОБА_11 , який почав його вдаряти по голові та ображати нецензурними словами. У дитини сталася істерика, на що відреагували інші учні класу, які спробували його захистити. Згодом до класу зайшла вчителька, яка заспокоювала ОСОБА_8 . Разом з тим, така ситуація є недопустимою, тому вона звернулась до поліції.

У судовому засіданні, яке було призначене на 15.05.2025 року була опитана працівник сектору ювенальної превенції відділу превенції Дарницького УП ГУНП у м. Києві Кухар Ю.Г., яка зазначила, що 08.03.2025 року на спецлінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_3 . Зазначила, що її було запрошено до відділу поліції, де вона подала заяву про вчинення булінгу стосовно її сина, ОСОБА_12 . 10.03.2025 року інспектор ювенальної превенції ОСОБА_13 здійснила виїзд до ліцею №237 Дарницького району міста Києва, де провела профілактичну роботу з учнями 6-Б класу. Також ОСОБА_13 брала участь у засіданні шкільної комісії, на якому розглядалася ситуація, що сталася 06.03.2025 року. Надалі малолітнього ОСОБА_2 було опитано психологом із використанням методики «Зелена кімната».

При цьому ОСОБА_13 зауважила, що скарга ОСОБА_3 надійшла до Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві лише після складання протоколу на ОСОБА_1 . До 08.03.2025 року жодних заяв або повідомлень від ОСОБА_3 , а також від адміністрації навчального закладу з приводу можливого булінгу до поліції не надходило.

У судовому засіданні, яке було призначене на 15.05.2025 року була допитана свідок ОСОБА_14 яка повідомила, що вона працює у ліцеї №237 Дарницького району міста Києва, є класним керівником у 6-Б класі, де навчаються малолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначила, що 06.03.2025 року вона чергувала на перерві. Почувши шум із 203 класу, зайшла туди, де її зустріли дівчата, які повідомили, що ОСОБА_8 образили. Підійшовши до ОСОБА_8 , який плакав, вона вивела його в коридор та з`ясувала, що його образили ОСОБА_11 і ОСОБА_7 . Після бесіди з усіма учнями, вона склала доповідну записку та проінформувала адміністрацію ліцею. Пояснила, що ОСОБА_9 раніше не скаржився на те, що його ображають, а його мати ОСОБА_3 зі скаргами не зверталась.

Свідок охарактеризувала ОСОБА_12 як спокійного, замкненого, не комунікабельного; ОСОБА_15 як активного, комунікабельного.

Суд, заслухавши особисті пояснення ОСОБА_1 , її захисника адвоката Покиньчереду О.М., законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та їх представника ОСОБА_16 , працівника поліції, допитавши свідка, вивчивши матеріали адміністративної справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №630155 від 04.04.2025 року (а.с. 1); рапорт від 08.03.2025 року (а.с. 2); заява ОСОБА_3 від 08.03.2025 року (а.с. 3); пояснення ОСОБА_3 від 08.03.2025 року (а.с. 4-5); лист Ліцею №237 Дарницького району міста Києва №02-03/26 від 12.03.2025 року до Начальника сектора ювенальної превенції Дарницького УП ГУНП в м. Києві Міщенко О.П. з повідомленням про ситуацію, яка може містити ознаки булінгу (а.с. 7); лист Ліцею №237 Дарницького району міста Києва №02-03/25 від 12.03.2025 року до Начальника Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА ОСОБА_17 з повідомленням про ситуацію, яка може містити ознаки булінгу (а.с. 8); Наказ Ліцею №237 Дарницького району міста Києва №46 від 17.03.2025 року «Про підсумки роботи комісії щодо протидії булінгу у ліцеї у зв`язку зі зверненням громадянки ОСОБА_3 » (а.с. 10-12); заява ОСОБА_3 від 11.03.2025 року Директору гімназії №237 (а.с. 13); доповідна вчителя математики та інформатики ОСОБА_14 від 06.03.2025 року (а.с. 14); протокол №1 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) від 18.03.2025 року (а.с. 16-18); характеристика учня 6-Б класу №237 м. Києва ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складена Директором Ліцею №237 Дарницького району міста Києва (а.с. 19); характеристика учня 6-Б класу №237 м. Києва ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складена Директором Ліцею №237 Дарницького району міста Києва (а.с. 20); пояснення вчителя математики та інформатики ОСОБА_14 відібрані старшим інспектором СЮП ВП Дарницького УП ГУНП у м. Києві капітана поліції Кухар Ю.Г. від 01.04.2025 року (а.с. 21); пояснення свідка, малолітнього ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.04.2025 року (а.с. 22); висновок психолога за результатами проведено опитування малолітньої дитини ОСОБА_2 , 2012 року народження від 03.04.2025 року (а.с. 27-28); консультаційний висновок спеціаліста-психолога ФОП ОСОБА_19 б/н та б/д, медична документація Коваля Марка (а.с. 96-99).

Разом із тим протокол про адміністративне правопорушення складають після вчинення необхідних у конкретному випадку процесуальних дій. Протокол про адміністративне правопорушення є підсумковим процесуальним документом, у якому відображено та закріплено дані про особу правопорушника, його права, юридично значущий факт вчинення протиправних дій, а також висновок посадової особи, яка склала протокол про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

Вимогами ч. 3 ст. 173-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

З аналізу вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть адміністративного правопорушення викладена без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, зокрема, в протоколі не зазначено, які саме насильницькі дії були вчинені ОСОБА_4 по відношенню до потерпілого ОСОБА_2 , які наслідки викликали вказані дії у потерпілого і чи були вони взагалі, або чи могли настати, чи мало діяння систематичний характер, якщо так, то в який період часу, з конкретною вказівкою на час кожної події.

Важливими елементами складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП є саме вчинення малолітніми або неповнолітніми насильства у будь-якій формі його прояву та наслідок його застосування, який виражається у заподіянні шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, або можливого його заподіяння яке могло настати та не настало незалежно від волі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 31 ст. 1 Закону України «Про освіту», типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Натомість суд не приймає до уваги висновки психологів, що містяться в матеріалах справи, оскільки в них відсутні вказівки на конкретні епізоди булінгу, із зазначенням дати та характеру дій психологічного та фізичного характеру, які були вчиненні ОСОБА_4 стосовно малолітнього потерпілого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 06.03.2025року.

З аналізу вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть адміністративного правопорушення, викладена в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, зокрема, в протоколі вказано про вчинення ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_2 психологічного булінгу, проте, не конкретизовано, які саме насильницькі дії були вчинені порушником по відношенню до потерпілого та коли саме.

Суть адміністративного правопорушення має включати дані про булінг, коли, ким та яким чином він був здійснений, якими саме діями завдано шкоду психічному здоров`ю потерпілому.

Окрім того, із матеріалів справи, пояснень свідків вбачається наявність конфлікту між малолітніми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який стався один раз - 06.03.2025 року.

Після надходження матеріалів справи з дооформлення, до них долучено заяву ОСОБА_1 від 30.03.2025 року про вчинення адміністративного правопорушення громадянкою ОСОБА_3 , що саме по собі свідчить лише про наявність конфліктних відносин між батьками малолітніх дітей.

Наявність лише заяви ОСОБА_3 про можливий випадок булінгу не є достатнім доказом для визнання такого факту доведеним.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 3акону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. З ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, зазначаючи у своїх рішеннях про те, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, оскільки не надано допустимих та належних доказів її вини в скоєнні адміністративного правопорушення, та не доведено усі обставини, про які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-4, 247, 285, 287 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Суддя: Л.М. Осіпенко