Справа № 331/3646/25
Провадження № 3/331/1312/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Каретник Ю.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДПС у Запорізькій області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , керівника ТОВ «ПРОСТОР-ДС», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155-1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

У протоколі №1039 про адміністративне правопорушення від 19.06.2025 зазначено, що 30.05.2025 об 13 год. 15 хв. за результатами фактичної перевірки АЗС, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 52-Д, в якому здійснює господарську діяльність ТОВ «ПРОСТОР-ДС», (код за ), встановлено, що керівник ТОВ «ПРОСТОР-ДС» ОСОБА_1 порушила порядок проведення розрахунків, а саме:

1) проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) на загальну суму 458,90 грн., а саме: при розрахунку за придбаний бензин А-95 у кількості 10 л. за ціною 45,89 грн. на загальну суму 458,90 грн. РРО не застосовувався та розрахунковий документ встановленої форми на суму 458,90 грн. не видавався. Таким чином, встановлено проведення розрахункової операції без застосування РРО на загальну суму 458,90 грн.;

2) проведення розрахункової операції без застосування РРО на загальну суму 3550 грн. грн., а саме: на місці проведення розрахунків знаходились готівкові кошти у сумі 3550 грн., в той час як суму коштів, яка зазначена в денному звіті РРО станом на 13 годину 15 хвилини 30.05.2025 року визначити неможливо, оскільки РРО на АЗС за адресою: АДРЕСА_2 , відсутній. Таким чином, встановлено проведення розрахункової операції без застосування РРО на загальну суму 3550 грн. Згідно бази даних ДПС України РРО, зареєстрований на АЗС 24.12.2019 за зазначеною адресою (фіскальний номер ), скасовано 13.06.2024;

3) виявлено порушення встановленого порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму 558767,50 грн. (із врахуванням похибки), а саме: наявне дизельне паливо у кількості 2202,24 л. за ціною 45,89 грн. на загальну суму 101060,80 грн., наявний бензин А-95-Е у кількості 1968,1 л. за ціною 39,99 грн. на загальну суму 78704,3 грн., наявний бензин А-92 у кількості 2134,8 л. за ціною 45,89 грн. на загальну суму 97965,90 грн., наявний бензин А-95 у кількості 1053,50 л. за ціною 46,89 грн. на загальну суму 49398,60 грн., скраплений газ у кількості 7450,56 л. за ціною 31,09 грн. на загальну суму 231637,90 грн., на які відсутні первинні документи щодо походження товару. При розрахунку врахована похибка вимірювання, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.155-1 КУпАП.

17.07.2025 захисником особи, яка притягається до відповідальності адвокатом Вороновим О.О. подане письмове клопотання про закриття провадження по справі через відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП. Зокрема, він вказав, що всупереч ч. 2 ст.254 КУпАП адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 складено не впродовж 24 годин з моменту виявлення особи правопорушника, а лише 19 червня 2025 року, тобто через 20 днів після так званої фіксації адміністративного правопорушення (30.05.2025 о 13:15 год.). Припущення про можливе встановлення податковим органом особи ОСОБА_1 як директора ТОВ «ПРОСТОР-ДС» упродовж 20 днів захисником виключаються, адже виходячи на фактичну перевірку платника податків (акт від 06.06.2025, аркуш справи 3) працівники контролюючого органу були достеменно обізнані про те, хто є керівником такого платника. Згідно із згаданим вище актом ОСОБА_1 як директор ТОВ «ПРОСТОР-ДС» при фактичній перевірці АЗС присутня не була і доказів намагання податківців залучити її до проведення перевірки суду не надано. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовилась надавати пояснення і отримувати копію протоколу, що не відповідає дійсності, оскільки про проведення податкової перевірки ОСОБА_1 навіть не знала, а про притягнення до адміністративної відповідальності дізналась від захисника вже після надходження адміністративного протоколу до суду, а він дізнався про наявність такого протоколу із сайту «Судова влада». Фактичну перевірку було проведено у присутності представника ТОВ «ПРОСТОР-ДС» Скрими О.В., повноваження якого представляти інтереси товариства у матеріалах справи нічим не підтверджені.

За обставинами справи ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «ПРОСТОР-ДС» (), притягається до адміністративної відповідальності за проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) на АЗС за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 52-Д. Однак, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, скерованих до суду, достовірні відомості про проведення такої розрахункової операції саме ТОВ «ПРОСТОР-ДС» відсутні. ТОВ «ПРОСТОР-ДС» дійсно вело на вказаній АЗС діяльність з роздрібної торгівлі пальним на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2000003 від 08.01.2020 строком дії з 08.01.2020 до 08.01.2025. Зазначену ліцензію (як і прив`язаний до неї РРО) товариством було відізвано самостійно у зв`язку з проведенням реконструкції АЗС, а також арештом наявного на АЗС пального на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2024 у справі №331/5600/24, провадження №1кс-331/2059/2024, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000068 від 25.07.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст. 204 КК України. Зазначеною ухвалою накладено арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке було вилучене 25.09.2024 під час проведення обшуку АЗС за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 52-Д, а саме: зразки рідини з резервуарів №1 (92), №2 (95), №3 (95е), №4 (ДТ), №5 (ДТ), рідина із резервуару №1 маркування «92» - 2704,96 кг, рідина із резервуару №2 маркування «95» - 538,73 кг, рідина з резервуару №3 маркування «95е» - 1002,78 кг, рідина з резервуару №4 маркування «ДТ» - 540 кг, а також книга обліку розрахункових операцій та системний блок. Отже, за твердженням захисника, ТОВ «ПРОСТОР-ДС» на вказаній АЗС з об`єктивних причин не мало можливості вести роздрібну торгівлю пальним. Співробітником податкового органу з невідомих причин та джерел інформації зроблено висновок про те, що продаж пального без застосування РРО було здійснено саме ТОВ «ПРОСТОР-ДС», хоча навіть у самому акті перевірки зафіксовано, що розрахунок проведено платіжною карткою через платіжний термінал А-Банку, зареєстрований за ТОВ «ФОРНЕКС-ГРУП» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 52-Д. При цьому, будь яких документів про проведення такої операції (чеків, квитанцій банку тощо) до матеріалів справи не додано. З акту фактичної перевірки неможливо встановити, хто саме з присутніх при перевірці посадових осіб чи інших працівників ТОВ «ПРОСТОР-ДС» відмовився від підпису. До того ж, податківцями грубо порушені права ОСОБА_1 , передбачені ч.1 ст. 268 КУпАП, на ознайомлення з матеріалами справи під час складання протоколу.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Воронов О.О. у судовому засіданні підтримав подане ним раніше клопотання і просив його задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 клопотання свого захисника підтримала та просила його задовольнити.

Заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 155-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Об`єктом правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Суб`єктами правопорушень можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

При цьому, КУпАП виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення. Тобто, якщо відсутній хоча б один із елементів складу правопорушення, то відсутній склад правопорушення в цілому.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із дослідженого протоколу №1039 про адміністративне правопорушення від 19.06.2025 судом встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Так, відповідно до п.п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

У той же час, як встановлено із наданої захисником копії Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, строк дії цієї ліцензії закінчився 08.01.2025. Тобто, після цієї дати ТОВ «ПРОСТОР-ДС» не мало права здійснювати операції з роздрібної торгівлі пальним.

Крім того, із наданої захисником копії Заяви ТОВ «ПРОСТОР-ДС» № 2025/06/23-1 від 23.06.2025 встановлено, що ТОВ «ПРОСТОР-ДС» лише у червні 20225 року звернулося до ГУ ДПС у Запорізькій області щодо скасування заяви від 08.08.2024 №08/08.24-1 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та поновлення дії цієї ліцензії відповідно до вимог чинного законодавства.

Тому суддя погоджується із захисником стосовно того, що фактична перевірка АЗС за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 52-Д, була проведена 30.05.2025 о 13:15 год., тобто, у період, коли у ТОВ «ПРОСТОР-ДС» була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним і відповідно до вимог чинного законодавства вказане підприємство не мало законних підстав для здійснення вказаних в акті фактичної перевірки від 06.06.2025 №7842/08/01/07/08/42468550 господарських операцій.

Крім того, суддя погоджується з твердженням захисника про те, що фактичну перевірку було проведено у присутності представника ТОВ «ПРОСТОР-ДС» Скрими О.В., повноваження якого представляти інтереси саме цього товариства жодним чином не підтверджені: ні в акті фактичної перевірки не вказано посилання на документ, що надає йому повноваження представляти інтереси ТОВ «ПРОСТОР-ДС», ні до матеріалів справи не долучено копії відповідного документа.

Також суддя погоджується з твердженням захисника про те, що у матеріалах справи достовірні відомості про проведення розрахункових операцій без застосування РРО та про порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, які вказані в акті фактичної перевірки від 06.06.2025 та у протоколі про адміністративне правопорушення, саме ТОВ «ПРОСТОР-ДС» відсутні.

При цьому, як слушно зауважив захисник, в акті фактичної перевірки від 06.06.2025 чітко зазначено, що розрахунок проведено 30.05.2025 о 13:14 платіжною карткою через платіжний термінал А-Банку №TG002013, зареєстрований за ТОВ «ФОРНЕКС-ГРУП» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 52-Д. У той же час, будь яких документів про проведення такої операції (чеків, квитанцій банку тощо) до матеріалів справи не було долучено.

Крім того, суддя погоджується з твердженням захисника про те, що з акту фактичної перевірки та акту відмови від отримання матеріалів перевірки від 10.06.2025 №1492/08/01/07/08/42468550 неможливо встановити, хто саме з присутніх при перевірці посадових осіб чи інших працівників ТОВ «ПРОСТОР-ДС» відмовився від отримання, ознайомлення та підписання акту фактичної перевірки.

Також суддя враховує, що до матеріалів справи не було долучено жодного документа на підтвердження того, що дійсно ОСОБА_1 знала про складання відносно неї протоколу №1039 про адміністративне правопорушення від 19.06.2025, що їй були роз`яснені її права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, але відмовилася від підпису цього протоколу і від надання пояснень. При цьому, всі записи про відмову від підписання протоколу та від надання пояснень були зроблені у цьому протоколі особою, яка його складала, а інформація про свідків та понятих, які б змогли підтвердити дані факти, у протоколі відсутня.

З наведеного вбачається, що направлені до суду матеріали містять значні суперечності, які не змогли бути усунуті під час розгляду справи.

Суддя враховує, що відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними у ст. 129 Конституції України, до яких відносяться, зокрема, забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, на підставі досліджених доказів суддею не було встановлено достатніх даних для підтвердження здійснення господарської діяльності на АЗС за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 52-Д, 30.05.2025 о 13:15 год. саме ТОВ «ПРОСТОР-ДС», а також вчинення діянь, які вказані у протоколі № 1039 про адміністративне правопорушення від 19.06.2025, саме ОСОБА_1 як керівником ТОВ «ПРОСТОР-ДС».

Крім того, суддя бере до уваги посилання захисника на те, що у порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол № 1039 про адміністративне правопорушення від 19.06.2025 було складено пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, оскільки матеріали справи не містять посилання на жодні перешкоди, які заважали встановити особу керівника ТОВ «ПРОСТОР-ДС» у день початку проведення перевірки.

Тому, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, протокол № 1039 про адміністративне правопорушення від 19.06.2025 не може бути визнаний належним доказом у даній справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали б у судді жодних сумнівів щодо їх належності та допустимості.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно із вказаною правовою позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Крім того, у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19, акцентовано увагу на тому, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому, суддя зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, за викладених вище обставин суддя приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог ПДР, до суду надано не було.

При цьому, суддя також враховує, що у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

При цьому, у зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення судовий збір із ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 155-1, ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст.7 КУпАП.

Суддя Юлія КАРЕТНИК