Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року м. Рівне

Справа № 572/991/25

Провадження № 33/4815/691/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Стеганцова М.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 14 травня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 14 травня 2025 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 15 лютого 2025 року о 13 год. 33 хв. в с. Велике Вербче Сарненського району Рівненської області по вул. Василя Телетьона, керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Стеганцов М.С. в інтересах ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова місцевого суду була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що затримка у два місяці (з 14 травня по 16 липня) між проголошенням/ухваленням і підписанням постанови є абсолютно неприпустимою і свідчить про грубе порушення процесуального законодавства, що ставить під сумнів сам факт ухвалення постанови в заявлену дату та його відповідність проголошеному. Вказує, що в порушення вимог ст.283 КУпАП в постанові не вказано порядок сплати штрафу та реквізити оплати.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 14 травня 2025 року (а.с.40).

В матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови суду.

Апеляційна скарга подана до місцевого суду 22 липня 2025 року (а.с.42).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

06 серпня 2025 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Стеганцова М.С. про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, тому враховуючи вимоги ст.ст.268, 271 КУпАП, оскільки участь цих осіб при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не визначена я обов`язкова, суд вирішує проводити розгляд справи за відсутності її учасників.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки відмовився (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с.6);

- відеофайлу з нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду на місці зупинки транспортного засобу (файл 2343, час 02:10) та у медичному закладі (файл 2343, час 02:50).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які процесі доказування не встановлюються від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявність двомісячного проміжку між датою ухвалення (14 травня) та підписання постанови (16 липня) є неприпустимою та свідчить про сумнів у факті її ухвалення у заявлену дату, є безпідставними. Відповідно до вимог КУпАП, датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення у судовому засіданні, що підтверджується постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 14 травня 2025 року та повідомлення про направлення ОСОБА_1 копії постанови від 14 травня 2025 року (а.с.41). оприлюднення постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень у більш пізній строк не впливає на її законність чи дійсність, оскільки в матеріалах справи наявні належні докази фактичного проголошення постанови у вказану дату. Разом з тим, питання термінів оприлюднення судового рішення до загального доступу не входить до компетенції суду, а відноситься до повноважень Адміністратора ЄДРСР.

Щодо тверджень апелянта про порушення вимог ст.283 КУпАП у зв`язку з відсутністю у постанові порядку сплати штрафу та реквізитів для оплати, апеляційний суд зазначає, що закон не встановлює обов`язку суду зазначати банківські реквізити чи технічний порядок сплати штрафу у тексті судового рішення. Відповідно до чинного законодавства, порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення регламентується положеннями ст.307308 КУпАП, а інформація про реквізити для оплати штрафу надається уповноваженими органами під час виконання постанови. Відсутність таких відомостей у постанові не є порушенням, яке тягне за собою її скасування.

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції даної статті.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Стеганцову М.С. строк на апеляційне оскарження постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 14 травня 2025 року.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 14 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Стеганцова М.С. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович