Справа № 642/3552/25
Провадження № 3/642/1004/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.06.2025 о 23:04 год. за адресою: м. Харків, вул. Петра Болбочана, буд. 45, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме:звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою м.Харків, вул. Ахієзерів, 18А відмовився. ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за дане правопорушення.Дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за відмову від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.

Дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні вимоги п.2.5 ПДР України, кваліфіковані за ч.3 ст.130 КУпАПта складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 356975 року від 09.06.2025 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 09.06.2025 о 23:38 год. за адресою: м. Харків, вул. Волонтерська, буд. 2Ж, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився. ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за дане правопорушення. Дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за відмову від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.

Дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні вимоги п.2.5 ПДР України, кваліфіковані за ч.3 ст.130 КУпАП та складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 357030 року від 10.06.2025 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постановою Холодногірського районного суду м. Харкова від 20.06.2025 було об`єднано справу за номером № 642/3552/25 (провадження № 3/642/1004/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП та справу за номером № 642/3557/25 (провадження № 3/642/1007/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі про адміністративне правопорушення єдиний унікальний номер № 642/3552/25 (провадження № 3/642/1004/25).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток 26.06.2025 та 08.07.2025 за місцем проживання, яке було вказано у протоколах про адміністративні правопорушення, конверт повернувся до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою. Будь-яких клопотань чи заяв від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження.

За таких обставин, враховуючи, що згідно положень ч. 2ст. 268 КУпАП інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП не відносяться до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.130 КУпАП, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до п.4 розділу І Інструкції є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря, фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №356975 від 09.06.2025, серії ЕПР1 №357030 від 10.06.2025; відеозаписами з нагрудних камер поліцейських; направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; довідкою облікових даних ІПНП, згідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія; рапортами поліцейських; довідкою про повторність; копією постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; копією постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та його дії за ч.3 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та ч. 3 ст.130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

В матеріалах справи є довідка старшого інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП ст. лейтенанта поліції В.Демченка, яка стосується іншої особи ( ОСОБА_2 ) та іншого транспортного засобу (BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_2 ), тому суд позбавлений можливості вирішити питання щодо застосування додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Суд згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, та наявність обставини, що обтяжує відповідальність повторність (п. 2 ч. 1 ст. 35 КУпАП).

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оскільки вчинені адміністративні правопорушення охоплюються єдиною кваліфікацією за ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд накладає одне адміністративне стягнення за їх вчинення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 33, 40, 268, 283, 284, ч.3 ст.130КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 (трьох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000,00 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та без конфіскації транспортного засобу.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 (трьох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000,00 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та без конфіскації транспортного засобу

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі 3000 (трьох) тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що складає 51000,00 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 коп.), з позбавленням права керування транспортним засобом на строк десять роківта без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. відповідно до ст. 40-1 КУпАП.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому Законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м. Харкова.

Суддя Л.Г. Проценко