Справа № 675/1230/25
Провадження № 3/675/456/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Столковський В. І., з участю: секретаря судового засідання Хом`як І. Г., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Іванова А. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, рнокпп - НОМЕР_1 ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

03 серпня 2025 року о 18 год. 49 хв. гр. ОСОБА_1 на 34 км автомобільної дороги Т-23-13 керував мотоблоком марки «Kentavr», не зареєстрованим, з причепом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що в день складення щодо нього адміністративних матеріалів він спиртних напоїв не вживав та Правил дорожнього руху не порушував. Ствердив, що він не міг на вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки для цього потрібно було залишити мотоблок без нагляду. Що стосується проходження огляду на місці зупинки, то якби працівники поліції дістали спеціальний технічний захід із автомобіля, він би пройшов огляд за допомогою вказаного приладу.

Не зважаючи на заперечення своєї вини, винуватість ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження у досліджених у судовому засіданні доказах.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю із порожнини рота, порушення мови, різкої зміни забарвлення шкірного покриву обличчя.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 411340 від 03 серпня 2025 року вбачається, що 03 серпня 2025 року о 18 год. 49 хв. гр. ОСОБА_1 на 34 км автомобільної дороги Т-23-13 керував мотоблоком марки «Kentavr», не зареєстрованим, з причепом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів встановлено, що від проходження огляду на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 серпня 2025 року від проходження огляду у КНП «Ізяславська МБЛ» ОСОБА_1 також відмовився.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення повністю узгоджуються та відповідають даним долучених до протоколу відеозаписів, які були оглянуті суддею.

Так, із вказаних відеозаписів вбачається, що 03 серпня 2025 року близько 18 год. 49 хв. на автомобільній дорозі Т-23-13 рухався транспортний засіб поліцейських. Під час руху працівники поліції помітили, як навпроти них їхав мотоблок марки «Kentavr» під керуванням ОСОБА_1 . Надалі поліцейські здійснили розворот та наздогнали вказаний транспортний засіб, який на їх вимогу зупинився. Причиною зупинки була відсутність на транспортному засобі світлоповертачів та те, що водій під час керування мотоблоком, на думку поліцейських, засинав. При спілкуванні із водієм працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота), а тому неодноразово, виразно та зрозуміло запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду у будь-який спосіб відмовився. Вказав, що пізніше пройде огляд самостійно у сімейного лікаря.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, заінтересованості поліцейських не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення відсутні.

У процесі дослідження доказів по справі не встановлено, що з боку органів поліції на ОСОБА_1 чинився тиск, проводилася провокація чи фальсифікація відповідних матеріалів.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази того, щоб сторона захисту зверталася із заявами та скаргами до прокурора, який здійснює нагляд за органами поліції, чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівника поліції Борисюка О. В., який складав щодо ОСОБА_1 протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_1 висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у свого сімейного лікаря самостійно, то вони не заслуговують на увагу, оскільки огляд на стан сп`яніння водіїв може бути проведений виключно у закладах охорони здоров`я, яким надано право проведення такого огляду за переліком, затвердженим Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Крім того, такий огляд проводиться виключно у присутності поліцейського на підставі направлення останнього встановленої форми лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством.

Доводи сторони захисту про те, що мотоблок не є транспортним засобом, є помилковими, оскільки визначення терміну «транспортний засіб» наведено в п. 1.10 Правил дорожнього руху, згідно з яким це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Проаналізувавши дану норму, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема, і самого водія чи його вантажу, то він є повноправним учасником дорожнього руху, і вважається транспортним засобом, а тому особа, що керує таким транспортним засобом, повинна нести відповідальність за керування ним у стані сп`яніння чи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння пристрою номерного знаку чи за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

А тому, оскільки зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення мотоблоком ОСОБА_1 перевозив мотокосу та, окрім того, на ньому їхав сам водій, в цій частині доводи сторони захисту є безпідставними.

Щодо доводів захисника з приводу того, що працівниками поліції було безпідставно зупинено мотоблок марки «Kentavr» під керуванням ОСОБА_1 , вважаю такі твердження неспроможними, з огляду на наступне.

Із наявних у матеріалах справи відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 до нього підійшли працівники поліції та запитали у нього причину відсутності світлоповертачів на мотоблоці. Також, на думку поліцейських, водій за кермом засинав.

Крім того, Указом Президента України в Україні введений воєнний стан, який діє і на даний час.

Згідно з п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби, зокрема, і в разі проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Відповідно до приписів п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Пунктом 3 статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати чи зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.

Рішення, за яким автомобіль може бути зупинений, базується на випадковому виборі, виклику підозри, даних розвідки.

Як вбачається із матеріалів справи, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції для перевірки стану водія.

На переконання суду, чинне законодавство не позбавляє працівників поліції права на вибіркове зупинення та перевірку транспортних засобів під час військового стану.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або його необізнаність про це не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Під час воєнного стану та здійснення активних військових дій у державі, на переконання судді, поліцейські мали право зупинити транспортний засіб ОСОБА_1 та жодним чином, вчинивши такі дії, не порушили його прав і законних інтересів.

Інші доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Іванова А. Б. не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки судді і були підставами для закриття провадження у справі.

Тому суддя приходить до висновку, що фактичні обставини огляду, підстави та процедура його проведення повністю узгоджуються з вимогами закону.

Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, при проведенні огляду (відмови від проходження огляду) ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом суддею не встановлено.

Отже, суддею встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законодавством порядку.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Обставин, що згідно з ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, не встановлено.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи ОСОБА_1 , який свою вину не визнав та не розкаявся у вчиненому, є пенсіонером, вважаю, що на нього потрібно накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

У відповідності з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 130 ч. 1, 221, 268, 283-287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: В. І. Столковський