ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/4305/25 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження №33/807/822/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Козарик Н.А., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Козарик Н.А. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 19 квітня 2025 року о 23.08 годині, водій ОСОБА_1 автомобілем Volkswaggen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував в районі буд. 141 по пр. Моторобудівників у м. Запоріжжя та маючи зовнішні ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Козарик Н.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначила, що додатки зазначені п. 11 протоколу не є конкретизованими та такими, що підтверджують належність та допустимість доказів поданих разом із протоколом.

Вказує, що всупереч відомостям зазначеним п. 12 протоколу ОСОБА_1 не відмовлявся від надання пояснень, даного факту як в письмовій так і в усній формі не зафіксовано.

Стверджує, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Разом із цим, відеозапис з БК471176, що долучений до справи, розпочинається з моменту фіксації припаркованого автомобіля на узбіччі дороги, ОСОБА_1 перебуває біля автомобіля.

Звертає увагу, що відеозапис події не містить будь-яких зафіксованих відомостей про причину зупинки водія, передбачених ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», а посилання суду як на підставу зупинки ОСОБА_1 у зв`язку із несправністю автомобіля та складання постанови за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, вважає помилковим.

Наполягає, що направлення на огляд водія та акт огляду складені некоректно, з грубими помилками, що призводить до визнання таких доказів нікчемними. Рапорт поліцейського не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ, оскільки не слугує однозначними доказом винуватості особи у вчинення адміністративного правопорушення. Довідка про з бази підсистеми «Адмінпрактика» містить інформацію, яка засвідчує лише відсутність вчинення повторності ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже не може бути доказом винуватості останнього. Відеозапис, що знятий не на БК № 471176, однак відображений протоколі та змонтований на диск, з невстановленого та не задокументованого технічного засобу, не може бути прийнятий, як доказ та досліджуватися в суді.

Просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 червня 2025 року. Прийняти нову постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23 січня 2003 р. п. № 28), присутність його захисника адвоката Козарик Н.А., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Козарик Н.А., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в зв`язку з наступним.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Позиція сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю спростована матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених у протоколі серії ЕПР1 № 305858 від 20 квітня 2025 року підтверджується:

- актом огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 не проводився у зв`язку з відмовою;

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 19 квітня 2025 р. Огляд на стан сп`яніння не проводився, у зв`язку з відмовою;

- відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Доводи сторони захисту про те, що всупереч відомостям зазначених п. 12 протоколу, ОСОБА_1 не відмовлявся від надання пояснень, суддя апеляційного суду, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими, оскільки ознайомившись зі змістом протоколу, ОСОБА_1 жодних в ньому заперечень не зазначив, пояснень не надав, поставив власний підпис, чим погодився з викладеними в протоколі відомостями.

З приводу тверджень апелянта щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відсутності зафіксованих відомостей про причину зупинки водія, передбачених ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» слід зазначити, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та законна підстава його зупинки у вигляді технічної несправності підвіски номерного знака зафіксовані відеозаписом події, а тому такі твердження не приймаються до уваги суддею апеляційного суду.

Отже, з огляду на сукупність зафіксованих обставин, у судді апеляційного суду не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці.

Згідно п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суд не вбачає.

ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На посилання апелянта про те, що відеозапис події знятий не на БК №471176, однак зазначений в протоколі та змонтований на диск, з невстановленого та не задокументованого технічного засобу, не може бути прийнято, як доказ та досліджуватися в суді, слід зазначити, що дана обставина жодним чином не спростовує встановлених судом обставин, оскільки долучений до протоколу відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, отриманий у встановленому законом порядку, не містить ознак фальсифікації.

Посилання апелянта на те, що рапорт працівника поліції не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ, оскільки не слугує однозначними доказом винуватості особи у вчинення адміністративного правопорушення безпідставні, оскільки суд першої інстанції не посилався на зазначений рапорт як на доказ винуватості ОСОБА_1 .

Аргументи сторони захисту про складання з порушеннями акту огляду на направлення на огляд водія до уваги апеляційним судом не приймаються, оскільки вказані документи відповідають вимогам додатку 1 та додатку 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 р. №1452/73. Відображена в них інформація повністю узгоджується із відеозаписом події.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Козарик Надії Анатоліївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/4305/25