справа № 631/1405/24
провадження № 3/631/42/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко С. В.

за участю:

секретаря судового засідання Тиндика А. О.

а також:

прокурора Корсун А. О.

захисника Майбороди С. С.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі судових засідань № 1 приміщення суду в селищі Нова Водолага Харківського району Харківської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця міста Сєвєродонецьк Луганської області,

громадянина України (ID паспорт з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , виданий 19.06.2019 органом 4439),

реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

який одружений, працює водієм 5 Державної пожежно-рятувальної частини 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Тернопільській області,

на момент вчинення проступку, що закидається йому у провину, обіймав посаду водія 35 Державної пожежно-рятувальної частини 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області;

зареєстрований за адресом:

АДРЕСА_1 ;

та проживає за адресом:

АДРЕСА_2 ;

за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

23.07.2024 року старшим оперуповноваженим Луганського управління відділу протидії корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковником поліції Квітковським Віктором Павловичем, відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 877 від 28.10.2015 року, розділу ІV Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції № 83 від 09.11.2015 року (у редакції наказу № 765 від 31.07.2019 року), керуючись положеннями статей 254 - 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями), на звичайних аркушах паперу складено протокол № 000003 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, що надійшов до Нововодолазького районного суду Харківської області 02.09.2024 року (вхідний № 6468/24-вх), був зареєстрований під єдиним унікальним № 631/1405/24 (провадження № 3/631/626/24) та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, в день надходження переданий на розгляд головуючого судді Мащенко С. В.

Розгляд матеріалів призначався з урахуванням перебування учасників справи у щорічних відпустках та зайнятості у розгляді інших справ на:

- 17.09.2024 року (відкладений з причин надходження заяви захисника Майбороди С. С., який раніше не брав участі у справі, щодо ознайомлення з матеріалами провадження (вхідний № ЕП-1698/24-вх від 17.09.2024 року);

- 05.11.2024 року (відкладений з причин надходження заяви про перебування ОСОБА_1 на добовому чергуванні (вхідний № ЕП-1985/24-вх від 05.11.2024 року).

19.11.2024 року від ОСОБА_1 знов надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із його перебуванням на лікарняному (вхідний № ЕП-2036/24-вх від 19.11.2024 року).

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Разом з тим, реалізуючи пункт 1 статті 6 наведеної Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З аналізу зазначеного вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Відтак, ураховувавши факт поважності неприбуття особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, внаслідок перебування її на лікарняному, зважаючи на імперативний припис Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо обов`язкової участі такої особи під час розгляду справи, спираючись на норму, викладену у частині 4 статті 277 наведеного вище кодифікованого акту, та з метою недопущення порушення строків розгляду справи та за наявності у діях ОСОБА_1 складу відповідного адміністративного проступку строку притягнення останнього до відповідальності, суддя своєю постановою, прийнятою 19.11.2025 року зупинила строк розгляду справи з єдиним унікальним № 631/1405/24 (провадження № 3/631/626/24) до одужання особи, яка притягається до відповідальності, зобов`язавши його та захисника невідкладно повідомити суддю про закриття медичного висновку про тимчасову непрацездатність хворого.

В подальшому судом неодноразово призначались дати розгляду цієї справи задля поновлення провадження та вирішення питання за суттю, проте з підстав чисельних заяв ОСОБА_1 про неможливість прибути до суду, суддя була позбавлена можливості прийняти постанова та поновити провадження у справі.

Так:

-27.11.2024 року за вхідним № ЕП-2068/24-вх Марченко А. І. надіслав заяву про неможливість прибути до суду;

-17.12.2024 року за вхідним № ЕП-2196/24-вх ОСОБА_1 надіслав заяву про його зайнятість на службі у тризмінному чергуванні;

-24.12.2024 року за вхідним № ЕП-2232/24-вх ОСОБА_1 надіслав заяву про його зайнятість на службі у тризмінному чергуванні;

-31.12.2024 року за вхідним № ЕП-2284/24-вх ОСОБА_1 знов надіслав заяву про його зайнятість на службі у тризмінному чергуванні;

-15.01.2025 року за вхідним № ЕП-63/25-вх ОСОБА_1 надіслав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із посиленим графіком чергувань у добовому нараді;

-21.01.2025 року за вхідним № ЕП-83/25-вх ОСОБА_1 надіслав заяву про його перебування у Тернопільській області на добовому чергуванні;

-20.02.2025 року за вхідним № ЕП-230/25-вх ОСОБА_1 надіслав заяву про його перебування у Тернопільській області на добовому чергуванні.

У вказані періоди часу з моменту надходження справи до суду ані прокурор, ані адвокат в призначені дати до зали судових засідань не з`являлись, хоча їх участь у провадженні є обов`язковою з огляду на зміст частини 2 статті 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та оформленого доручення на здійснення захисту особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте неодноразово надсилали клопотання про їх участь у розгляді справи в режимі відеоконференцзв`язку без долучення жодного доказу на обґрунтування неможливості безпосередньої явки до суду.

Приписом частини 2 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення унормовано, що при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачене, зокрема, статями 172-4 172-9 цього кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Наведене унеможливлювало поновлення провадження у справі.

Доходячи такого, суддя зауважує, що змістом зазначеної вище частини 2 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення також зафіксовано, що у разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу, проте прокурор в порядку прокурорського нагляду за виконанням законів при провадженні в справах про адміністративні правопорушення цим приписом не скористався.

При цьому правило частини 1 статті 2 та частини 2 статті 246 вказаного кодифікованого закону України визначає, що суддя, розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, керується законодавством України про адміністративні правопорушення, яке складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів нашої держави.

Нажаль, зазначений кодекс, регулюючи порядок розгляду справ та визнаючи у своїй статті 245, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, не містить жодного посилання та/чи відповідної спеціальної норми, яка б надавала можливість судді ухвалювати привід.

Натомість як визначає Конституція України у своїй статті 19, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, державні органи наділені лише тими повноваженнями і компетенцією, які визначені законом і не можуть на свій розсуд привласнювати повноваження, не віднесені до їх компетенції.

В подальшому 13.03.2025 року та 22.04.2025 року вирішення питання про поновлення провадження не відбулось з підстав перебування судді як члена колегії у нарадчій кімнаті у справі з єдиним унікальним № 624/165/22 (провадження № 1-кп/631/22/25) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2022 року під № 0000028, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 125, частиною 2 статті 15, пунктом 13 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України, та у справі з єдиним унікальним № 626/2849/21 (провадження № 1-кп/631/18/25) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 липня 2021 року під № 0000308 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.

Нарешті, 20.05.2025 року у призначений відповідно до графіку судді час жодної підстави, яка б перешкоджала поновленню провадження у справі з єдиним унікальним № 631/1405/24 (провадження № 3/631/42/25) за матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не було, тому зважаючи на усунення підстав, що слугували прийняттю відповідної постанови 19.11.2024 року, суддя прийняла постанову, якою поновила строк розгляду справи з єдиним унікальним № 631/1405/24 (провадження № 3/631/42/25), задовольнивши клопотання учасників справи щодо їх участі у розгляді справи в режимі відеоконференції та надала достатній час задля налаштування комп`ютерної техніки або смартфонів з доступом до мережі Інтернет, які дозволяють передавати аудіо сигнал та відеозображення, задля участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції о 15 години 30 хвилин.

У вказаний час усі учасники вийшли на відеоконференцзв`язок, й суд розпочав розгляд справи з єдиним унікальним № 631/1405/24 (провадження № 3/631/42/25) щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у неперервному процесі з урахуванням часу на відпочинок, режиму роботи суду та наявності технічної можливості в суді провести судове засідання в порядку дистанційного провадження.

Відтак, розгляд справи за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника та прокурора відбувався в режимі відеоконференції 20.05.2025 року у період часу з 15 години 51 хвилину по 17 годину 11 хвилин та 21.05.2025 року у період часу з 10 години 17 хвилин по 12 годину 01 хвилину та з 12 години 58 хвилин по 14 годину 25 хвилин з технічною перервою з 13 години 25 хвилин по 13 годину 40 хвилин через відсутність інтернет з`єднання з ОСОБА_1 .

Натомість у судове засідання, призначене на 22.05.2025 року о 12 годині 45 хвилин на відеоконференцзв`язок вийшли лише захисник - адвокат Майборода С. С. та прокурор заступник начальника відділу підтримання публічного обвинувачення в суді та забезпечення діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Луганської обласної прокуратури Корсун А. О. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Ураховувавши неприбуття особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зважаючи на імперативний припис Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо обов`язкової участі такої особи під час розгляду справи, спираючись на норму, викладену у частині 4 статті 277 наведеного вище кодифікованого акту, та з метою недопущення порушення строків розгляду справи та, за наявності у діях ОСОБА_1 складу відповідного адміністративного проступку, строку притягнення останнього до відповідальності, суддя своєю постановою, прийнятою 22.05.2025 року повторно зупинила строк розгляду справи з єдиним унікальним № 631/1405/24 (провадження № 3/631/626/24) до 26.05.2025 року о 10 годині 30 хвилин.

Проте, у вказаний день та час питання про поновлення провадження не вирішено з підстав надходження в електронній формі за допомогою та з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи заяви захисника - адвоката Майбороди С. С., зареєстрованої за вхідним № 2926/25-вх від 26.05.2025 року, щодо його відрядження у період часу з 23 по 30 травня 2025 року включно до міста Варшава.

В подальшому судом призначались дати розгляду цієї справи задля поновлення провадження та вирішення питання за суттю, проте з об`єктивних підстав суддя була позбавлена можливості прийняти постанову та поновити провадження у справі.

Так:

-03.06.2025 року о 12 годині 45 хвилин засідання не відбулось з підстав технічних перебоїв в роботі обладнання аудіо-відеофіксації залу судових засідань у період часу з 12 години 54 хвилини по 16 години 03 хвилини включно, про що складено відповідальними працівниками апарату суду належний акт;

-08.07.2025 року о 13 годині 30 хвилин засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням захисника Майбороди С. С. на стаціонарному лікуванні, про що ним повідомлено суд у процесуальний спосіб відповідною заявою, поданою в електронній формі за допомогою та з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, що зареєстрована за вхідним № 3842/25-вх від 07.07.2025 року;

-23.07.2025 року о 13 годині 15 хвилин засідання не відбулось у зв`язку із надсиланням особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 в електронній формі, без допомоги та без використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, а також без застосування кваліфікованого та удосконаленого підпису, тобто шляхом надсилання електронного листа на електронну пошту суду, заяви про його знаходження на добовому чергуванні.

Крім того слід врахувати, що дати судових засідань у вищенаведений період часу призначались з урахуванням перебування судді Мащенко С. В. у період часу з 16 по 30 червня 2025 року та з 01 по 04 липня 2025 року включно у щорічній відпусті відповідно до наказу № 02-06/36 від 03.06.2025 року, а також повною відсутністю доступу до системи документообігу суду «Д-3» та серверів відеоконферензв`язку через технічні проблеми з інтернет з`єднанням в суді у період часу з 25 по 31 липня 2025 року.

Натомість, 06.08.2025 року у призначений відповідно до графіку судді час жодної підстави, яка б перешкоджала поновленню провадження у справі з єдиним унікальним № 631/1405/24 (провадження № 3/631/42/25) за матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не було, тому зважаючи на усунення підстав, що слугували прийняттю відповідної постанови 22.05.2025 року, суддя прийняла постанову, якою поновила строк розгляду справи з єдиним унікальним № 631/1405/24 (провадження № 3/631/42/25), який слід продовжити в порядку дистанційного провадження, а тому надала достатній час задля налаштування комп`ютерної техніки або смартфонів з доступом до мережі Інтернет, які дозволяють передавати аудіо сигнал та відеозображення, задля участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції о 15 години 30 хвилин.

Безпосередньо та ретельно дослідивши усі надіслані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та наявні в ній письмові докази у їх сукупності, суддею встановлено таке.

Зі змісту протокол № 000003 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вбачається, що уповноважена посадова особа Національної поліції - старший оперуповноважений Луганського управління відділу протидії корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковник поліції Квітковський Віктор Павлович склав його відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який згідно з обґрунтованим висновком НАЗК від 14.05.2024 року, на час вчинення правопорушення, пов`язаного із корупцією, що закидається йому у провину обіймав посаду водія 35 Державної пожежно-рятувальної частини 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, тобто був «особою діяльність, якої пов`язана з виконанням функцій держави, та відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VII, примітки до статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення суб`єктом відповідальності за порушення вимог статті 46 Закону № 1700-VII, при поданні декларації зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, а саме 757778,87 гривень», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначаючи суть адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, старший оперуповноважений Луганського управління відділу протидії корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_4 у протоколі навів, що 05.01.2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу обов`язків з проведення перевірок уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції - керівником п`ятого відділу Управління проведення повних перевірок Артеменком Артемом Ігоровичем проведено повну перевірку декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2022 рік, унікальний ідентифікатор документа - 8faf0901-3bb3-4alc-a6f1-043b5bf6d130, поданої ОСОБА_1 , водієм 35 державного пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Луганській області, до єдиного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування. ОСОБА_1 уклав контракт із Державною службою України з надзвичайних ситуації про проходження служби цивільного захисту та 01.03.2021 року склав присягу особового складу цивільного захисту. При цьому згідно із копією послужного списку ОСОБА_5 присвоєно спеціальне звання молодшого сержанта служби цивільного захисту. Відповідно до положень підпункту «д» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_6 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону. Згідно з частиною 1 статті 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «г» частини 1 статті З Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Отже, ОСОБА_7 , будучи суб`єктом декларування при поданні декларації зазначив недостовірні відомості, а саме: у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації - ОСОБА_6 не зазначив відомостей про квартиру, загальною площею 39,7 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що належить йому та членам його сім`ї на праві користування та постійно використовується як місце фактичного проживання з 15.04.2022 року по теперішній час. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 46 Закону у декларації зазначаються відомості, зокрема, про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність або перебувають у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладеного правочину, внаслідок якого набуте таке право. Згідно з частиною 9 статті 46 Закону відомості, передбачені частиною 1 цієї статті, вважаються такими, що зазначені у декларації, якщо вони відображені хоча б в одному розділі декларації (крім відомостей про зареєстроване місце проживання або поштову адресу, на яку суб`єкту декларування Національним агентством з питань запобігання корупції може бути надіслана кореспонденцію, відображення яких не вважається зазначенням відомостей про об`єкти декларування). 3 огляду на викладене, відображення суб`єктом декларування відомостей про місце фактичного проживання у розділі 2.1 «Інформація про суб`єкта декларування» декларації не може вважатися зазначенням відомостей про об`єкти декларування. Згідно з інформацією Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України середня вартість вказаної квартири станом на 15.04.2022 року могла становить 583590,00 гривень. Таким чином, суб`єкт декларування у розділі 3 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на загальну суму 583590,00 гривень, чим не дотримав вимоги пункту 2 частини 1 статті 46 Закону.

У розділі 6 «Цінне рухоме майно-транспортні засоби» декларації ОСОБА_6 не зазначив відомостей про належний йому на праві користування транспортний засіб Skoda Superb 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_4 , який на протязі 2022 року він постійно використовував та на який згідно з інформацією Моторного (транспортного) страхового бюро України з ОСОБА_8 укладено 02.09.2022 року договір внутрішнього страхування АТ/3065619. Згідно з інформацією Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України середня вартість автомобіля станом на 02.01.2022 могла становить 173490,00 гривень; 31.12.2022 - 231120,00 гривень. Таким чином, суб`єкт декларування у розділі 6 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на загальну суму 173490,00 гривень, чим не дотримав вимоги пункту 2 частини 1 статті 46 Закону. У розділі 12 «Грошові активи» декларації ОСОБА_6 не зазначив відомостей про належний йому грошовий актив у вигляді коштів, розміщених на банківських рахунках, відкритих ним у АТ КБ «Приватбанк», у розмирі 698,87 гривень, що підлягав відображенню з огляду на те, що у розділі 12 «грошові активи» декларації сума перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року. Таким чином, суб`єкт декларування у розділі 12 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на загальну суму 698,87 гривень, чим не дотримав вимоги пункту 2 часини 1 статті 46 Закону. За результатами повної перевірки декларації щодо з`ясування достовірності задекларованих відомостей встановлено, що ОСОБА_6 при поданні декларації зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, а саме 757778,87 гривень, що є ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В ході опитування ОСОБА_6 пояснив, що квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ,- та транспортний засіб марки «Skoda» модель «Superb», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 , VIN-код: НОМЕР_4 , він не вказав у щорічної декларації за 2022 рік тому, що ні квартира, ні транспортний засіб йому не належать, і він вирішив, що вказувати їх у декларації не обов`язково, а відносно грошових активів на суму 698,87 гривень йому ні чого не відомо.

Згідно із поясненнями свідків - начальника групи персоналу 1 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Луганській області ОСОБА_9 , встановлено, що під час виконання своїх службових обов`язків на посаді водія 35 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Луганській області до 31 січня 2024 року працював сержант служби цивільного захисту ОСОБА_1 , який відповідно до Наказу № 32 від 31.01.2024 був направлений у розпорядження начальника ГУ ДСНС у Тернопільській області. Також, відповідно до пункту 8 наказу 583 ДСНС «Про деякі питання у сфері роботи з персоналом» від 19.10.2022 року та пункту 4.3 «Методичних рекомендацій з провадження антикорупційних заходів у територіальних органах Державної служби України з надзвичайних ситуацій, підприємствах, установах та організаціях, що належать до сфери її управління», які затверджені наказом № 262 ДСНС від 25.04.2019 року (зі змінами) кадрові підрозділи здійснюють попередження під особистий підпис осіб начальницького складу, державних службовців та посадових осіб підрозділів ДСНС, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», та кандидатів на зазначені посади про неухильне виконання вимог зазначеного Закону, а також недопущення корупційних і пов`язаних з корупцією правопорушень, письмово доводять до відома осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, щодо їх обмежень після припинення вищезазначеної діяльності, а також про обов`язок подання в установлені Законом України «Про запобігання корупції» строки декларації особи, що припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, «декларації після звільнення» та відповідного повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані. Крім того ОСОБА_9 було роз`яснено ОСОБА_5 , про чітке та неухильне виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» при подачі щорічної декларації за 2022 рік. Слід зазначити, що під час проходження ОСОБА_8 служб в ГУ ДСНС у Луганській області з ним неодноразово проводились заняття зі службової підготовки, на яких розглядались питання щодо своєчасного подання декларації та з інших питань, пов`язаних дотриманням вимог Закону України «Про запобігання корупції» за результатами яких, кожному працівнику, у тому числі ОСОБА_5 , видавалась пам`ятка Закону України «Про запобігання корупції», яка з підписом працівника про ознайомлення вшивалась до його особової справи. Також, 20.05.2024 року на електронну адресу ГУ ДСНС України у Луганській області з Національного агентства з питань запобігання корупції надійшов лист № 405-01/33439-24 від 13.05.2024 року про те, що за результатами перевірки щорічної декларації за 2022 рік, поданої ОСОБА_10 , встановлено ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: відображено недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 757778,87 гривень. Цього ж дня у телефонному режимі нею повідомлено про вказаний лист ОСОБА_11 , а також про той факт, що останньому відповідно до вказаного листа надано можливість подати декларацію з достовірними відомостями у строк до 23.05.2024 року, однак з яких причин ОСОБА_6 не виправив щорічну декларацію за 2022 рік їй не відомо.

Згідно з поясненнями начальника 1 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Луганській області ОСОБА_12 , під час виконання своїх службових обов`язків на вказаній посаді у нього в прямому підпорядкуванні до 31 січня 2024 року на посаді водія 35 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області проходив службу сержант служби цивільного захисту ОСОБА_1 , який відповідно до Наказу № 32 від 31.01.2024 року був направлений у розпорядження начальника ГУ ДСНС України у Тернопільській області. Також, відповідно до пункту 8 наказу 583 ДСНС «Про деякі питання у сфері роботи з персоналом» від 19.10.2022 року та пункту 4.3 «Методичних рекомендацій з провадження антикорупційних заходів у територіальних органах Державної служби України з надзвичайних ситуацій, підприємствах, установах та організаціях, що належать до сфери її управління», які затверджені наказом № 262 ДСНС від 25.04.2019 року (зі змінами) кадрові підрозділи здійснюють попередження під особистий підпис осіб начальницького складу, державних службовців та посадових осіб підрозділів ДСНС, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», та кандидатів на зазначені посади про неухильне виконання вимог зазначеного Закону, а також недопущення корупційних і пов`язаних з корупцією правопорушень, письмово доводять до відома осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, щодо їх обмежень після припинення вищезазначеної діяльності, а також про обов`язок подання в установлені Законом України «Про запобігання корупції» строки декларації особи, що припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, «декларації після звільнення» та відповідного повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані. Крім того, ним особисто було роз`яснено ОСОБА_5 про чітке та неухильне виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» та він власноруч підписав «лист попередження» про те, що йому доведено вимоги спеціальних обмежень та він попереджений про відповідальність за вчинення корупційних правопорушень, викладених у Законі України «Про запобігання корупції» та Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення». Слід зазначити, що під час проходження ОСОБА_8 служби в ГУ ДСНС України у Луганській області з ним неодноразово проводились заняття зі службової підготовки, на яких розглядались питання щодо своєчасного та достовірного подання відомостей до декларації та з інших питань, пов`язаних з дотриманням вимог Закону України «Про запобігання корупції», за результатами яких кожному працівнику, у тому числі ОСОБА_13 , видавалась пам`ятка Закону України «Про запобігання корупції», яка з підписом працівника про ознайомлення вшивалась до його особової справи.

Також, як інші відомості, необхідні для вирішення справи, що зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, уповноваженою посадовою особою - старшим оперуповноваженим Луганського управління відділу протидії корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковником поліції Квітковським Віктором Павловичем вказано, що:

- місцем вчинення правопорушення є місто Кам?янське Дніпропетровської області у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 скоїв адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, будучи водієм 35 державного пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Луганській області, яке було розташоване за адресою: вулиця Тритузна, будинок № 123-а, місто Кам?янське, Луганська область;

- датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день подання щорічної декларації «унікальний ідентифікатор документа - 8faf0901-3bb3-4alcaбf1-043b5bf6d130» за 2022 рік, тобто 08.03.2023 року;

- днем виявлення вчиненого ОСОБА_10 правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, тобто 23.07.2024 року.

Окрім цього, другий примірник протоколу № 000003 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_7 отримав під особистий короткий підпис у відповідній графі протоколу 23.07.2024 року.

На доведення факту наявності підстав задля притягнення правопорушника до відповідальності старшим оперуповноваженим Луганського управління відділу протидії корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_4 як докази факту вчинення адміністративного діяння, пов`язаного з корупцією, додано, зокрема:

1)Обґрунтований висновок, складений стосовно суб`єкта декларування ОСОБА_1 (з копіями матеріалів повної перевірки), до якого увійшли:

-Примірник № 2 Обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складений уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції керівником п`ятого відділу Управління проведення повних перевірок ОСОБА_14 , погоджений керівником Управління проведення повних перевірок ОСОБА_15 та затверджений 14.05.2024 року заступником Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_16 .

За змістом розділу ІІ «Загальні положення» цього Обґрунтованого висновку, суб`єкт декларування уклав контракт із Державною службою України з надзвичайних ситуації про проходження служби цивільного захисту та 01.03.2021 року склав присягу особового складу цивільного захисту. При цьому згідно із копією послужного списку йому присвоєно спеціальне звання молодшого сержанта служби цивільного захисту. Відповідно до положень підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_6 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону. Згідно з частиною 1 статті 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «г» пункту 2 частини 1 статті З Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Враховуючи зазначене, ОСОБА_7 є суб`єктом декларування.

Згідно з розділом ІV «Висновки» зазначеного Обґрунтованого висновку, за результатами повної перевірки декларації щорічної за 2022 рік, унікальний ідентифікатор документа - 8faf0901-3bb3-4alcaбf1-043b5bf6d130, поданої ОСОБА_17 , водієм 35 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, встановлено, що у діях суб`єкта декларування вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обґрунтований висновок та матеріали, зібрані під час повної перевірки декларації, для вирішення питання щодо наявності підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, направити до Національної поліції.

-Копію примірника № 2 Довідки № 93/24 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2022 рік, поданої ОСОБА_17 , водієм 35 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, складеної уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції керівником п`ятого відділу Управління проведення повних перевірок Артемом Ігоровичем Артеменком та погодженої керівником Управління проведення повних перевірок ОСОБА_15 10.05.2024 року.

-Копію Витягу з наказу (по особовому складу) № 158 від 08.06.2021 року «Про кадрові питання», яким рядового служби цивільного захисту - ОСОБА_18 , водія 35 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління призначено водієм 35 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області у зв`язку із проведенням організаційно-штатних заходів з 09.06.2021 року.

-Копію контракту № 26/21 про проходження служби цивільного захисту ОСОБА_17 .

-Копію Присяги особового складу цивільного захисту, складену 01.03.2021 року ОСОБА_17 .

-Копію пояснень ОСОБА_18 стосовно заповнення декларації за 2022 рік, в яких жодним чином не відображено місце подачі декларації, а лише обставини заповнення її розділів 3, 6, 11 та 16.

2)Супровідні листи про надсилання спочатку Обґрунтованого висновку від Управління проведення повних перевірок Національного агентства з питань запобігання корупції до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, яка потім надіслала його супровідним листом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, звідки супровідним листом Обґрунтований висновок переслано для організації розгляду та прийняття рішення Луганському управлінню Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

3)Копію припису, винесеного тимчасовим виконувачем обов`язків начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області полковником служби цивільного захисту Павлом Корчагіним та зареєстрованого за вихідним № 280 від 31.01.2024 року, за змістом якого сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_19 запропоновано 31.01.2024 року вибути до міста Тернопіль у розпорядження начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області для подальшого проходження служби. Строк прибуття 03.02.2024 року. Підстава наказ ГУ ДСНС України у Луганській області (по особовому складу) № 32 о/с від 31.01.2024 року.

4)Письмові пояснення начальника групи персоналу 1 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Луганській області ОСОБА_9 , відібрані старшим оперуповноваженим в ОВС відділу протидії корупції Луганського управління ДВБ НП України підполковником поліції ОСОБА_20 .

5)Письмові пояснення начальника 1 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Луганській області ОСОБА_21 , відібрані старшим оперуповноваженим в ОВС відділу протидії корупції Луганського управління ДВБ НП України підполковником поліції ОСОБА_20 .

6)Письмові пояснення водія 5 ДПРЧ 5 Державного пожежно-рятувального загону ГУ МНС у Тернопільській області сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відібрані старшим оперуповноваженим в ОВС відділу протидії корупції Луганського управління ДВБ НП України підполковником поліції ОСОБА_20 в яких зазначив що «у березні 2023 року у складі зведеного загону ГУ ДСНС України у Луганській області проходив службу у селищі міського типу Нова Водолага Харківської області, звідки подав щорічну декларацію за 2022 рік. Приблизно 15.04.2022 року був відкомандирований до ГУ ДСНС України у Тернопільській області».

7)Паперову копію електронного документа у виді листа тимчасового виконувача обов`язків начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області полковника служби цивільного захисту Сергія Горбаня на ім`я тимчасового виконувача обов`язків начальника Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України Антона Ткачова, зареєстрованого за вихідним № 57 03-2591/57 від 10.07.2024 року, «Про надання інформації щодо місця дислокації підрозділу», відповідно до змісту якого протягом 2022 2023 років тимчасовим місцезнаходженням особового складу 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління визначено територію 9 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області за адресою: 51900, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Тритузна, будинок № 123-а.

8)Копію наказу № 243-НС від 23.05.2022 року «Про направлення особового складу та техніки», яким особовий склад 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області направити у підпорядкування 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області для організації несення служби. Начальнику управління ресурсного забезпечення Головного управління майору служби цивільного захисту ОСОБА_22 організувати доставку особового складу 1 ДПРЗ Головного управління до місця несення служби, а начальнику 1 ДПРЗ Головного управління майору служби цивільного захисту ОСОБА_23 організувати контроль за дотриманням особовим складом 1 ДПРЗ Головного управління дисципліни та законності у позаслужбовий час.

9)Копію наказу (з основної діяльності) «Про деякі питання організації діяльності ГУ ДСНС України у Луганській області», виданого головою Державної служби з надзвичайних ситуацій ОСОБА_24 в електронній формі та зареєстрованого за вихідним № НС-229 від 20.03.2023 року, з метою забезпечення системи управління та організації контролю за діяльністю підпорядкованих ГУ ДСНС України у Луганській області підрозділів, визначити тимчасовим місцезнаходженням особового складу наступних підрозділів (зокрема) 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області - територію 9 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області за адресою: 51900, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Тритузна, будинок № 123-а.

Поміж іншого, в матеріалах справи наявна Постанова, прийнята Заводським районним судом Дніпропетровської області 08.08.2024 року в межах справи з єдиним унікальним № 208/2731/24 (провадження № 3/208/2355/24), якою справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернуто до Луганського управління відділу протидії корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України для до оформлення, усунення виявлених недоліків, з подальшим вирішенням питання щодо скерування справи до належного суду з дотриманням вимог статті 276, 257 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім переліченого, впродовж строку перебування матеріалів справи з єдиним унікальним № 631/1405/24 (провадження № 3/631/42/25) за матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в провадженні судді Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко С. В., учасниками справи у період часу перебування справи в стадії зупиненого провадження долучене наступне:

1.17.01.2025 за вхідним № ЕП-69/25-вх та повторно 06.02.2025 року за вхідним № ЕП-143/25-вх заступник начальника відділу підтримки публічного обвинувачення в суді та забезпечення діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Луганської обласної прокуратури ОСОБА_25 в електронній формі, без допомоги та без використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, проте із застосуванням кваліфікованого та удосконаленого підпису, тобто шляхом надсилання електронного листа на електронну пошту суду, надсилала Висновок у адміністративній справі щодо наявності у діяннях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що переданий судді під особистий короткий підпис в Журналі реєстрації вхідної кореспонденції 10.02.2025 року у зв`язку із її перебуванням у період часу з 22 січня по 07 лютого 2025 року включно у щорічній відпустці відповідно до наказу № 02-06/07 від 14.01.2025 року.

Зважаючи на те, що справа, у якій прокурор надала висновок, не є адміністративною, як нею вказано, оскільки має індекс провадження «3», а не «2-а» та вирішується за правилами Кодексу України про адміністративні правопорушення, а не Кодексу адміністративного судочинства України, суддя вважає за можливе врахувати його як такий, що наданий у справі про адміністративні правопорушення.

У висновку ОСОБА_25 обґрунтовує, що ОСОБА_1 є суб`єктом проступку, пов`язаного із корупцією, що закидається йому у провину, осудний. Діяння, що йому інкримінують, включає як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону проступку, визначеного частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, спираючись на результати проведеної Національним агентством з питань запобігання корупції повної перевірки його декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, поданої без дотримання вимог підпунктів 2, 3, 7, 8 частини 1 статті 36 Закону України «Про запобігання корупції». Вважає, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинене у формі непрямого умислу, оскільки він був обізнаний з обов`язком та правилами декларування, усвідомлював своє й членів своєї сім`ї право користування квартирою та автомобілем, мав доступ до інформації про залишки на своїх банківських рахунках, однак свідомо нехтуючи своїм обов`язком, подав завідомо недостовірні відомості, тобто інформацію, що має неправдивий, хибний характер, який він усвідомлював або міг усвідомлювати на момент подання декларації.

Зауважує, що факт вчинення ОСОБА_8 проступку підтверджується сукупністю доказів, як то:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 23.07.2024, в якому процесуально зафіксовано обставини вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, та який на її думку складений із дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка його склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності;

- обґрунтованим висновком, складеним НАЗК, щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією;

- інформацією з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

- копією наказу начальника ГУ ДСНСУ у Луганській області від 08.06.2021 № 158 щодо призначення ОСОБА_11 на посаду;

- копією контракту про проходження ОСОБА_1 служби цивільного захисту;

- копією Присяги особового складу цивільного захисту, складеної ОСОБА_8 ;

- копією листа ознайомлення з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» з підписом ОСОБА_1 ;

- копією послужного списку ОСОБА_1 з інформацією про присвоєння йому спеціальних звань служби цивільного захисту;

- інформацією Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо укладення 02.09.2022 між ОСОБА_1 та АТ «СК «ТАС» договору внутрішнього страхування АТ/3065619 автомобіля Skoda Superb, 2006 року, державний номерний знак НОМЕР_5 ;

- інформацією Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 25.03.2024 № 5866/3806-3-24/42 щодо вартості квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та автомобіля Skoda Superb, 2006 року;

- інформацією АТ «КБ «Приватбанк» щодо залишку коштів на банківському рахунку ОСОБА_11 та його дружини;

- копіями листів з попередженнями про відповідальність за вчинення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень з підписами ОСОБА_1 , наданих ГУ ДСНСУ у Луганській області;

- витягом з Державного реєстру прав на нерухому майно № 382302250 від 11.06.2024 з інформацією щодо власника квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

- інформацію Головного сервісного центру щодо власника автомобіля Skoda Superb, 2006 року, державний номерний знак НОМЕР_5 ;

- копією паспорта ОСОБА_1 та картки платника податків.

Вважає, що обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, є щире розкаяння, а обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, не встановлено. Підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудовому колективу або звільнення від адміністративної відповідальності чи таких, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено. Також, на її думку, не встановлено обставин, які б значно знижували суспільну небезпеку вчиненого та свідчили про малозначність застосування превентивних антикорупційних механізмів.

Тому, враховуючи характер вчиненого, дані про особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, його ставлення до вчиненого адміністративного правопорушення, вважала за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням приписів частиною 2 статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та стягнути на користь держави судові витрати, тобто у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, а також судовий збір у сумі 605,60 гривень.

2.02.05.2025 року за вхідним № ЕП-684/25-вх в електронній формі, без допомоги та без використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, проте із застосуванням кваліфікованого та удосконаленого підпису, тобто шляхом надсилання електронного листа на електронну пошту суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 надіслав клопотання про закриття провадження у справі на підставі статті 38 та пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зважаючи на те, що у такому випадку встановлення вини є неможливим.

Обґрунтовуючи своє клопотання зазначає на судову практику, а саме правову позицію Верховного Суду у справі № 712/8174/23 від 18.02.2025 року, в якій у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

У судовому засіданні заступник начальника відділу підтримки публічного обвинувачення в суді та забезпечення діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Луганської обласної прокуратури Корсун А. О., яка брала участь в розгляді справи як прокурор у порядку, визначеному статтею 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на виконання приписів наказу Генерального прокурора, зокрема, в порядку виконання вимог пункту 4.1., даючи висновок з питань підсудності справи Нововодолазькому районному суду Харківської області спиралась на письмові пояснення ОСОБА_1 . Інших обґрунтованих доводів не навела.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Майборода С. С., що діяв за договором про надання правової /правничої/ допомоги, укладеним 16.09.2024 року між ним та ОСОБА_1 , а також свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1772, виданого 29.08.2012 року Харківською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури на підставі рішення № 13, вважав, що підстав задля визнання підсудності у цій справі за Нововодолазьким районним судом не має, повідомивши, що під час приватної та конференційної бесіди із своїм довірителем клієнтом особою, відносно якої складено протокол, що розглядає суддя, ним повідомлено, що він взагалі не пам`ятає, де саме подавав декларацію.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не навів іншої позиції, пояснень та запитань до прокурора не мав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника адвоката, висновок прокурора з питань, які виникали в ході розгляду справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні в ній письмові докази у їх сукупності, а також безпосередньо перевіривши відкрите електронне джерело офіційний веб-сайт Національного агентстваз питань запобігання корупції - Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (https://рublіс.nazk.gov.ua), суддя прийшов до такого.

Старшим оперуповноваженим Луганського управління відділу протидії корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_4 (на звичайних аркушах паперу) складено протокол № 000003 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією,відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Процедура оформлення уповноваженими особами протоколів про адміністративне правопорушення визначена Кодексом України про адміністративні правопорушення, а особами, які є працівниками відповідних органів Національної поліції України - ще й Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ № 1376 від 06.11.2015 року (із змінами та доповненнями).

При цьому зазначений наказ прийнятий, як чітко обумовлено його преамбулою, саме з метою дотримання законності при здійсненні провадження у справах про адміністративні правопорушення, а також приведення нормативно-правових актів у відповідність до законодавства, яке регулює діяльність Національної поліції.

Отже, частина 1 та 2 статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення обумовлює, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, що, у разі його оформлення, робиться не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (стаття 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Аналогічні за своїм змістом норми щодо порядку складення уповноваженою особою протоколу про адміністративне правопорушення, містяться й в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Проте ретельно вивчивши під час розгляду цієї справи усі наявні у судді матеріали, що містять інформацію про правопорушення, встановлено, що відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що місцем скоєння адміністративного проступку, пов`язаного з корупцією, що закидається у провину особі, відносно якої складений протокол № 000003, територія, підсудна Нововодолазькому районному суду Харківської області.

Так, проступок, передбачений частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, віднесений законодавцем до адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, оскільки міститься в главі 13-А зазначеного кодифікованого акту України.

Зміст вказаної норми права, визначений відповідним кодексом як «Порушення вимог фінансового контролю» передбачає, що до такого виду відповідальності притягується особа, яка відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (частина 1 примітки до статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення), та яка подала завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (частина 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Дійсно, правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначаєЗакон України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року № 1700-VІІ (із змінами та доповненнями).

Абзацом 10 частини 1 статті 1 цього Закону розтлумачено, що правопорушенням, пов`язаним з корупцією є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Одночасно із цим, положеннями частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» унормовано, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в г» пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Отже, наведений обов`язок щодо подання декларацій покладений саме на осіб, які є такими, що уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто такий обов`язок безпосередньо пов`язаний із виконанням особою своїх службових обов`язків.

Інакше кажучи, обов`язок щодо подання декларації це одна з вимог (заборон, обмежень), визначених чинним законодавством України для осіб, віднесених та перелічених у статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відтак, обов`язок щодо подання декларацій це один із службових обов`язків такого суб`єкта.

Преамбулою Кодексу законів про працю України обумовлено, що цей кодекс визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці.

Крім того, як визначено частиною 1 статті 1 вказаного кодексу, Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя працівників, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Також частиною 1 статті 3 наведеного вище кодифікованого акту передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

При цьому, з огляду на правило, викладене в статті 4 зазначеного кодексу, законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

За змістом частин 1 3 статті 21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Зазначена норма обумовлює обов`язок працівника визначитись із основним місцем своєї роботи, яким згідно з роз`ясненням пункту 12 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) є місце роботи, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, та визначене ним як основне згідно з поданою заявою (до відкликання) і відомостями, що обліковуються в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру на її підставі.

Відповідно до змісту статті 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15.05.2003 року (із змінами та доповненнями) зазначено, що інформація щодо місцезнаходження юридичної особи вноситься до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань на підставі відомостей, які надаються юридичними особами державному реєстратору.

З матеріалів справи вбачається, що наказом (по особовому складу) № 158 від 08.06.2021 року «Про кадрові питання» рядового служби цивільного захисту - ОСОБА_18 - водія 35 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління з 09.06.2021 року призначено водієм 35 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області.

Наведене свідчить про те, що місцем роботи особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, - ОСОБА_1 на момент подачі декларації за 2022 рік є юридична адреса Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області.

Отже, як особа, яка обіймає посаду водія 35 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, ОСОБА_1 повинен виконувати свої службові обов`язки, в тому числі й щодо подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за місцем розташування роботодавця.

Тому місцем такої подачі є місце роботи особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке тим самим є й місцем вчинення проступку, пов`язаного з корупцією, що закидається ОСОБА_1 у провину.

Таким чином, місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, слід вважати місце роботи особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскілки антикорупційні вимоги поширюються на такого суб`єкта виключно в зв`язку із заняттям ним відповідної посади в держаному органі.

До аналогічного висновку правозастосовні органи дійшли під час складення узагальнення судової практики у справах про адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією (статті 172-4 172-9 Кодексу України про адміністративні правопорушення), підготовленого за підтримки Європейського Союзу в межах проекту Центру політико-правових реформ «Посилення ролі громадянського суспільства у забезпеченні демократичних реформ і якості державної влади».

Крім цього, на підставі частин 1 2 статті 32 Кодексу законів про працю України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або обладнанні у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Роботодавець не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я. У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

З копії електронного документа у виді листа тимчасового виконувача обов`язків начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області полковника служби цивільного захисту Сергія Горбаня на ім`я тимчасового виконувача обов`язків начальника Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України Антона Ткачова, зареєстрованого за вихідним № 57 03-2591/57 від 10.07.2024 року, «Про надання інформації щодо місця дислокації підрозділу», вбачається, що протягом 2022 2023 років тимчасовим місцезнаходженням особового складу 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління визначено територію 9 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області за адресою: 51900, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Тритузна, будинок № 123-а.

Вказане ґрунтується на змісті наказу № 243-НС від 23.05.2022 року «Про направлення особового складу та техніки», яким особовий склад 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області направлено у підпорядкування 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області для організації несення служби, а також наказу (з основної діяльності) «Про деякі питання організації діяльності ГУ ДСНС України у Луганській області», виданого головою Державної служби з надзвичайних ситуацій ОСОБА_24 в електронній формі та зареєстрованого за вихідним № НС-229 від 20.03.2023 року, яким визначене тимчасове місцезнаходженням особового складу 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області - територію 9 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області за адресою: 51900, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Тритузна, будинок № 123-а.

Відтак, на момент подачі 08.03.2023 року ОСОБА_1 як водієм 35 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області щорічної декларації за 2022 рік його місце служби юридично визначалось як місцезнаходження (територія) 9 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області за адресою: 51900, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Тритузна, будинок № 123-а, - так як саме там тимчасово перебував особовий склад 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області, частиною якого він був.

Із зазначеного місця розташування особового складу 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області сержант служби цивільного захисту ОСОБА_26 вибув до міста Тернопіль у розпорядження начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області для подальшого проходження служби лише 31.01.2024 року із строком прибуття - 03.02.2024 року.

Вказане доведене копією припису, винесеного тимчасовим виконувачем обов`язків начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області полковником служби цивільного захисту Павлом Корчагіним та зареєстрованого за вихідним № 280 від 31.01.2024 року, а також наказу ГУ ДСНС України у Луганській області (по особовому складу) № 32 о/с від 31.01.2024 року.

Відтак, вказаними письмовими доказами спростовується твердження ОСОБА_1 , зазначене у його поясненнях, відібраних старшим оперуповноваженим в ОВС відділу протидії корупції Луганського управління ДВБ НП України підполковником поліції ОСОБА_20 , в яких порушник вказує, що «у березні 2023 року у складі зведеного загону ГУ ДСНС України у Луганській області він проходив службу у селищі міського типу Нова Водолага Харківської області, звідки подав щорічну декларацію за 2022 рік. Приблизно 15.04.2022 року був відкомандирований до ГУ ДСНС України у Тернопільській області».

Отже, належними, достатніми та допустимими доказами, зібраними у процесуальний спосіб, із дотриманням правил і вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведений факт не відповідності пояснень ОСОБА_1 щодо його перебування у березні 2023 року під час виконання службових обов`язків в селищі міського типу Нова Водолага, так як зафіксоване його знаходження у місті Кам`янське Дніпропетровської області.

Вказане місце безпосередньо відображене старшим оперуповноваженим Луганського управління відділу протидії корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_4 у протоколі № 000003 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складеному ним 23.07.2024 року, а саме: «місцем вчинення правопорушення є місто Кам?янське Дніпропетровської області у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 скоїв адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, будучи водієм 35 державного пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Луганській області, яке було розташоване за адресою: вулиця Тритузна, будинок № 123-а, місто Кам?янське, Луганська область».

Зазначений протокол у своєму Висновку у адміністративній справі щодо наявності у діяннях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прокурор вважає складеним із дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахування викладеного, суддя вважає за можливе вважати місцем вчинення ОСОБА_1 08.03.2023 року правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адресу розташування 9 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області: 51900, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Тритузна, будинок № 123-а.

Натомість, суддя критично ставиться до посилання прокурором Корсун А. О. у своєму правовому висновку, викладеному безпосередньо та усно у судовому засіданні в порядку дистанційного провадження щодо підсудності справи Нововодолазькому районному суду Харківської області на пояснення ОСОБА_1 як на належний доказ місця вчинення інкримінованого йому проступку, пов`язаного з корупцією, вчиненого нібито у селищі міського типу Нова Водолага Харківської області - з підстав невідповідності таких пояснень порушника із об`єктивними даними, а також з урахуванням наступного.

Як вже було зазначено вище, згідно з нормою, викладеною у частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування подається шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до частини 1 статі 47 цього ж Закону подані декларації включаються до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що формується та ведеться Національним агентством у визначеному ним порядку. На офіційному веб-сайті Національного агентства забезпечується відкритий цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом можливості перегляду, копіювання та роздруковування інформації, а також у вигляді набору даних (електронного документа), організованого у форматі, що дозволяє його автоматизоване оброблення електронними засобами (машинозчитування) з метою повторного використання.

Отже, форма декларації та Порядок її заповнення затверджуються відповідними наказами Національного агентства з питань запобігання корупції.

На момент подачі декларації, щодо якої розглядається ця справа, тобто на 08.03.2023 року, таким наказом був наказ № 449/21 від 23.07.2021 року, що втратив чинність на підставі наказу № 252/23 від 08.11.2023 року.

Як обумовлено пунктом 1 розділу І «Загальні положення» Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 449/21 від 23.07.2021 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 року за № 987/36609, цей Порядок визначає процедуру заповнення та подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції».

При цьому, абзацами 1 і 2 пункту 1 розділу ІІ «Порядок подання декларації» вказаного вище Порядку унормовано, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному персональному електронному кабінеті у Реєстрі. Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами.

Наведеним чітко визначено, що фактичне (географічне) місцеперебування суб`єкта декларування на момент подачі декларації юридичного значення не має, що ще раз підтверджує правильність висновку про те, що місцем вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є місце його роботи, тобто юридична адреса місцерозташування роботодавця чи/або місце його переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією.

Також, пунктами 5 і 6 наведеного розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зафіксовано, що суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

Вказаним Порядком та приписом частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» чітко обумовлено, що декларація подається на офіційному веб-сайті Національного агентства шляхом заповнення електронної форми із застосуванням власного кваліфікованого електронного підпису.

Отже, Національне агентство з питань запобігання корупції як центральний орган виконавчої влади зі спеціальним статусом, що відповідальне за формування антикорупційної політики, запобігання корупції й створене відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції», адмініструє Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За загальними рекомендаціями, наданими Національним агентством з питань запобігання корупції, при роботі з Єдиним державним реєстром декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування слід перейти на сторінку входу до Реєстру за посиланням: https://portal.nazk.gov.ua/login. Результатом успішного входу та перевірки суб`єкта подання декларації є повідомлення: «Користувача авторизовано». З технічних питань звертатись до служби технічної підтримки за адресою .

Одночасно із цим процедуру формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визначає Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджений наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 448/21 від 23.07.2021 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 року за № 986/36608.

Так, пунктами 2 4 і 6 розділу ІІ «Формування та ведення Реєстру» зазначеного останнім Порядку регламентовано, що суб`єкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів. Суб`єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Суб`єкт декларування повинен зареєструватися у Реєстрі з використанням особистого ключа та кваліфікованого сертифіката відкритого ключа. Зареєстровані в Реєстрі суб`єкти декларування мають право: доступу до персонального електронного кабінету після автентифікації із використанням особистого ключа та кваліфікованого сертифіката відкритого ключа; створювати, змінювати, зберігати та видаляти чернетки документів у персональному електронному кабінеті; подавати документи у разі їх відповідності технічним вимогам до форми і проходження контролю щодо правильності заповнення, переглядати подані ними документи; отримувати в персональному електронному кабінеті та на адресу особистої електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, електронні повідомлення про підтвердження подання документів, попередження про необхідність подання документів до Реєстру, інші повідомлення. Кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа). Подання документа до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

Крім цього, виходячи з правил пункту 1 розділу ІІІ «Строки зберігання документів у Реєстрі» та пункту 1 розділу IV «Оприлюднення та надання інформації Реєстру», усі документи, які суб`єкт декларування подав до Реєстру, зберігаються в Реєстрі й автоматично оприлюднюються (за винятком конфіденційної інформації) у публічній частині Реєстру відповідно до цього Порядку. Національне агентство забезпечує відкритий цілодобовий доступ до публічної частини Реєстру. Такий доступ передбачає можливість пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування інформації, отримання (завантаження) документів у зручній для візуального сприйняття формі, зокрема у форматі HTML.

Також, як зафіксовано, у пунктах 3 і 4 розділу І «Загальні положення» Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - ведення Реєстру здійснює Національне агентство. Програмне забезпечення Реєстру, база даних Реєстру є власністю держави в особі Національного агентства, яке є держателем Реєстру. Адміністратор Реєстру, визначений Національним агентством відповідно до вимог законодавства України, забезпечує програмно-технічне супроводження Реєстру, збереження та захист даних Реєстру, відповідає за його функціонування, надання доступу до нього та обмін даними з іншими інформаційними системами. Реєстр ведеться в електронній формі українською мовою.

Усе наведене свідчить про те, що місцем подачі такої декларації є офіційний вебсайт Національного агентства з питань запобігання корупції, тобто сукупність програмних засобів, розміщених за унікальними адресами в обчислювальній мережі, у тому числі в мережі Інтернет, разом з інформаційними ресурсами Національного агентства з питань запобігання корупції, через які здійснюються формування, ведення та оприлюднення Реєстру, зокрема й через персональний електронний кабінет - індивідуальну персоніфіковану вебсторінку суб`єкта декларування у Реєстрі, за допомогою якої здійснюються подання електронних документів, обмін повідомленнями тощо.

Відтак, через усе викладене вище, суддя не вбачає жодної підстави вважати, що місцем подачі декларації може бути територія, підсудна Нововодолазькому районному суду Харківської області, так як:

-місцем роботи ОСОБА_1 на момент подачі щорічної декларації за 2022 рік є юридична адреса Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області;

-фактичним місцем роботи на вказаний період часу є адреса знаходження 9 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, тобто: 51900, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Тритузна, будинок № 123-а;

-фактичним місцем розташування офіційного вебсайту Національного агентства з питань запобігання корупції є місто Київ.

При цьому суддя ураховує, що відповідно до висновку Конституційного Суду України, викладеного у справі № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, положення цієї статті «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Наведені вище недоліки унеможливлюють розгляд цього адміністративного протоколу по суті, оскільки перешкоджають судді зробити законний та обґрунтований висновок про дотримання процедури документування вчинення правопорушником інкримінованого йому проступку за місцем розташування суду, до якого скеровано протокол № 000003 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, суддя зауважує, що Заводський районний суд Дніпропетровської області, приймаючи 08.08.2024 року свою постанову в межах справи з єдиним унікальним № 208/2731/24 (провадження № 3/208/2355/24), повернув справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення до Луганського управління відділу протидії корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України для до оформлення, усунення виявлених недоліків, з подальшим вирішенням питання щодо скерування справи до належного суду з дотриманням вимог статті 276, 257 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Натомість, після вказаної дати, жодного доопрацювання вчинено не було, а матеріал просто скеровано до Нововодолазького районного суду Харківської області без перевірки та долучення переконливих та допустимих доказів належності справи до юрисдикції суду.

До того ж, підпунктом «а» пункту 1 частини 1 статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження з підстав умисного або внаслідок недбалості незаконної відмови в доступі до правосуддя (у тому числі незаконної відмови в розгляді по суті позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги тощо) або іншого істотного порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків або призвело до порушення правил щодо юрисдикції або складу суду.

Відтак, протокол скерований до Нововодолазького районного суду Харківської області без жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту можливості вважати місцем вчинення проступку, що закидається ОСОБА_1 у провину, територію, яка перебуває під юрисдикцією цього суду, а тому таку прогалину слід усунути у процесуальний спосіб особою, яка склала протокол.

Проте, імперативним приписом статті 19 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (Закон України № 254к/96-ВР) обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, державні органи наділені лише тими повноваженнями і компетенцією, які визначені законом і не можуть на свій розсуд привласнювати повноваження інших державних органів.

Згідно зі змістом статті 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Положеннями частини 3 статті 62 Основного Закону нашої країни передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Також статтею 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення унормовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який повинен мати сукупність юридичних ознак, які визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Зі змісту статті 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення убачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне в об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення уповноважена на складання протоколів про адміністративні правопорушення особа зобов`язана зібрати належні та допустимі докази такого проступку.

При цьому доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому Кодексом України про адміністративне правопорушення. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень та на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 252 Кодексу України про адміністративне правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із частиною 1 статті 251 вказаного кодифікованого акту доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Слід зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, неправомірних дій, та фіксує закінчення діяльності компетентних осіб щодо збирання, оцінки та перевірки доказів.

Тобто протокол є, начебто й скоріше за все, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, звинувачувальним документом, якому завжди передує момент виявлення відповідного проступку.

Також, відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є й основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, формулювання суті правопорушення, дані про потерпілих, свідків тощо.

Отже, складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу приписів вищенаведених норм права є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Саме тому від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість та правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право особи на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення набуває значення належного та допустимого доказу лише якщо він складений уповноваженою на те посадовою особою, не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення та його зміст відповідає усім вимогам, що висуваються до формулювання суті адміністративного правопорушення та обставин його вчинення (вони повинні бути викладені конкретно, точно з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) Кодексу України про адміністративне правопорушення, що передбачає відповідальність за його вчинення та за якою складено протокол).

Відтак, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу чи норму права, яка передбачає відповідальність особи, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08) Європейській суд з прав людини серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Водночас, під час розгляду справи по суті та дослідження протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, разом у сукупності із усіма доданими до нього письмовими доказами, суддя пересвідчився, що місцем вчинення проступку в ньому вказаний адрес, який не віднесений до територіальної підсудності суду, до якого скеровано протокол, тобто до Нововодолазького районного суду Харківської області.

Окрім того, жодним чином у процесуальний спосіб, належними та допустимими доказами у їх сукупності не доведений факт можливості віднесення місця вчинення проступку до такої території.

Натомість, стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного проступку.

При цьому, поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону, зокрема, й місце вчинення проступку.

Наведене питання має бути розв`язане на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» викладеної версії подій.

Відтак, обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Натомість, частиною 1 статті 276 вищезазначеного кодифікованого акту України унормовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення у частинах 2 5 наведеної норми права передбачена альтернативна підсудність для справ про адміністративне правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 126, 127-1 129, 132-2, 139 (коли правопорушення вчинене водієм), 177, 178, 203, 203-1, 204-1, 204-2 і 204-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, чинне кодифіковане законодавство України про адміністративні правопорушення не передбачає альтернативної підсудності справ щодо вчинення проступків, визначених частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Нормою права, яка міститься у статті 1 зазначеного кодифікованого акту, передбачено, що його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Крім того, частини 1 і 2 статті 7 цього ж кодексу регламентують, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Також, статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення обумовлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже у відповідності до змісту частини 1 статті 257 вказаного кодифікованого закону України складений уповноваженою посадовою особою протокол про вчинення адміністративного правопорушення надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Однак, для забезпечення однакового і правильного застосування судами загальної юрисдикції Закону України «Про запобігання корупції» та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою уникнення неоднозначного тлумачення норм закону в судовій практиці та запобігання помилкам при розгляді справ про окремі адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, діючи відповідно до пункту 7 розділу XII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ, судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернула увагу суддів першої та апеляційної інстанції в своєму листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, на те, що при розгляді справ цієї категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань:

?чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності;

?чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення;

?чи є особа винною у його вчиненні;

?чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення;

?чи не містить правопорушення ознак злочину;

?чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

?чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, підписаної Високими Договірними Сторонами й ратифікованої Україною 17.07.1997 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справ «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Аналізуючи у цьому аспекті чинне законодавство щодо проступку, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя переконується, що положення законодавства України з цього приводу повністю відповідають вимогам «якості закону» в розумінні Європейського суду з прав людини, а тому підлягають застосуванню.

Доходячи такого висновку, суддя враховує приписи статей 68 та 57 Конституції України, як норм прямої дії, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Кожному гарантується право знати свої права і обов`язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Отже, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Закон України «Про запобігання корупції» та Закон України «Про Національну поліцію» доведені до відома громадян України шляхом публікації в офіціальних джерелах масової інформації, а також на офіційному веб-порталі Верховної Ради України веб-сайті «Законодавство України».

Таким чином, вирішуючи питання чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить її діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення, чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення та чи є особа винною у його вчиненні, суддя не в змозі прийди до однозначних висновків внаслідок допущених повноважною особою - старшим оперуповноваженим Луганського управління відділу протидії корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_4 наведених вище недоліків, які є змістовно та суто процесуальними, оскільки є вадами, пов`язаними з порушенням загальних вимог законодавства щодо визначення місця вчинення правопорушення, змісту протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у зв`язку із цим, а також прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як однозначно встановити, чи є Нововодолазький районний суд Харківської області належним органом, уповноваженим на вирішення справи про адміністративні правопорушення з єдиним унікальним з єдиним унікальним № 631/1405/24 (провадження № 3/631/42/25) за матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя не в змозі з огляду на те, що чинне законодавство не передбачає можливості застосування правил альтернативної підсудності до такої категорії справ.

Натомість, суддя доходить однозначних висновків про те, що на цей час законних підстав для розгляду Нововодолазьким районним судом Харківської області цієї справи не має, так як вона скерована до нього без виконання вимог постанови суду про до оформлення та усунення виявлених недоліків, а тому протокол разом із доданими до нього документами беззаперечно слід повернути особі, яка його склала, для належного оформлення та усунення виявлених недоліків з підстав підсудності.

З огляду на таке, суддя не в змозі розв`язувати будь-які клопотання учасників справи, окрім тих, що пов`язанні з питанням належності справи до підсудності Нововодолького районного суду Харківської області.

Проте суддя зауважує, що приписами частини 4 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення унормовано, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Одночасно із цим, нормою процесуального права, викладеною у частині 2 статті 268 зазначеного вище кодифікованого акту України, визначено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтями 172-4 172-9 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

При цьому, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 12 своєї Постанови № 11 від 17.10.2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» роз`яснив судам нижчих інстанцій, що перебіг строку розгляду справи про адміністративні правопорушення здійснюється за загальними положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення. У випадку відкладення розгляду справи про адміністративні правопорушення за клопотанням учасників судового розгляду строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обчислюється, починаючи з дня вчинення адміністративного правопорушення, а при триваючому правопорушенні - починаючи з дня його виявлення. Можливість зупинення цього строку у зв`язку з перенесенням розгляду справи не передбачено, крім випадку, визначеного частиною 4 статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, вказана норма процесуального права щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення регламентує, що строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

У протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією № 000003 від 23.07.2024 року, особою, яка його склала зазначено, що днем вчинення проступку є 08.03.2023 року. З метою недопущення спливу строків притягнення особи до відповідальності у разі доведеності у процесуальний спосіб її вини, а також задля запобігання умисного ухилення від явки до суду, 19.11.2024 року зупинений строк розгляду справи. Зважаючи на те, що з 19.11.2024 року (час зупинення провадження) по 08.03.2025 року (сплив двох років з дня вчинення проступку, пов`язаного с корупцією, що закидається ОСОБА_1 у провину) залишилось 110 днів, з яких в подальшому використано 3 дні за період часу розгляду справи по суті, тобто з 20.05.2025 року (поновлення провадження) по 22.05.2025 року (повторне зупинення). Отже, вважається, що на розгляд справи залишився час, тривалістю 100 днів на момент винесення цієї постанови, тобто станом на 12 серпня 2025 року.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що статтями 8, 129 та 147 Основного Закону нашої Держави гарантовано визнання та застосування в Україні принцип верховенства права.

При цьому загальновизнано, що його базовим елементом є принцип правової визначеності, який крім іншого, означає стабільність та єдність судової практики.

Єдність системи судоустрію забезпечується єдністю судової практики (пункт 4 частини 4 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Отже, єдність судової практики відіграє надважливу роль і у забезпеченні однакового правозастосування в судочинстві відносно розгляду справи про адміністративні правопорушення, що сприяє передбачуваності у вирішенні певних питань.

Відтак, виходячи з судової практики, сформованої Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, в постанові, прийнятій 11.07.2018 року в межах справи з єдиним унікальним № 812/1568/17,- навіть у разі сплину строків притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, вирішення питання про наявність в діях особи, яка притягається до відповідальності вини, є обов`язковою, у разі, якщо строки спливли під час перебування справи в провадженні суду внаслідок неналежної поведінки його учасників та за умови зупинення провадження у справі.

Також, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 своєї Постанови № 14 від 23 грудня 2005 року визнав правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статі 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

На такій же правовій позиції стоїть й Верховний суд України, який у пункту 2 своєї Постанови Пленуму № 13 від 25.05.1998 року (із змінами та доповненнями, внесеними Постановою Пленуму № 5 від 03.03.2000 року) зазначає, що у випадках складення протоколу не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статі 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприєднання до нього документів, що підтверджують особу, яка притягається до відповідальності, повноважень на виконання функцій держави, чи копії постанови (при повторному притягненні особи до відповідальності на підставі Закону) суддя зобов`язаний своєю постановою повернути протокол відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Наведене підкреслене й Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який для забезпечення однакового і правильного застосування судами загальної юрисдикції Закону України «Про запобігання корупції» та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення у своєму листі № 2230943/04-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» звернув увагу суддів на те, що у разі коли протокол складено не уповноваженою на те особою або без додержання вимог, установлених статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя зобов`язаний свою постановою повернути протокол відповідному правоохоронному органу (спеціально уповноваженому суб`єкту протидії корупції, який склав протокол) для належного оформлення. При цьому постанова про направлення протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, для належного оформлення (усунення недоліків) не підлягає апеляційному оскарженню.

Таким чином, виходячи із правової аксіоми судочинства: «Atrium naben se intromi indicia praese» - «Суд має справу з тими доказами, які перед ним», оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, ураховуючи, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів по справі та беручи до уваги, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, а не на суддю, вважаю, що протокол № 000003 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складений 23.07.2024 року старшим оперуповноваженим Луганського управління відділу протидії корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковником поліції Квітковським Віктором Павловичем на звичайних аркушах паперу, разом із доданими до нього документами, слід повернути повноважній особі, яка їх склала, для належного оформлення.

Доходячи такого, суд ураховує правозастосовну практику, викладену Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України, який, з огляду на імперативну норму пункту 6 частини 2 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями), забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій (тобто сталість та єдність судової практики) у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а саме: постанову Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, прийнятої 08.07.2020 року в межах справи з єдиним унікальним № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18),- щодо наявності процесуального обов`язку доказування наявності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме у суб`єкта владних повноважень.

Також, як чітко зауважує у вказаному судовому рішенні вищий суд, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, суд керується й правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові, прийнятій у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 10.07.2020 року в межах справи з єдиним унікальним № 420/647/19 (провадження № К/9901/32880/19), згідно з якою підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Колегія суддів погоджується, що складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом і у постанові від 04.03.2019 року по справі № 199/7360/17.

Одночасно із цим суддя вважає за необхідне зазначити, що усі докази, які повноважна особа Національної поліції буде долучає до протоколу про адміністративне правопорушення підчас його доофрмлення, слід засвідчувати з урахуванням приписів ДСТУ 4163-2020 (Вимоги до оформлювання документів), прийнятого й затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» № 144 від 01.07.2020 року, який, як вказано у пункті 1.1 цього документа, поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності.

Так, пункт 5.26 цього нормативно-правового документу зазначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, а також дати засвідчення копії.

Аналогічне за своїм змістом правило міститься й у пункті 8 глави 10 розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 1000/5 від 18.06.2015 року (із змінами та доповненнями), які з огляду на зміст пункту 1 розділу І «Загальні положення» встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності, та є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.

Також, вказаний пункт 8 глави 10 розділу ІІ цих Правил визначає, що копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія» (абзац 6 пункту 5 глави 4 розділу ХІІ Правил).

Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади (на цей час Берестинський район та місто Берестин відповідно) та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді судді належного суду.

На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності та правосвідомості задля всебічного, повного, своєчасного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, виховання осіб в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, підписаної Високими Договірними Сторонами й ратифікованої Україною 17.07.1997 року; статтями 19, 57, 68, 125 і 129 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-ІV (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; рішеннями Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справ «Щокін проти України», від 30.05.2013 року «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії»; Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства Внутрішніх Справ № 1376 від 06.11.2015 року (із змінами та доповненнями); прийнятого й затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» № 144 від 01.07.2020 року; Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 1000/5 від 18.06.2015 року (із змінами та доповненнями), Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» № 13 від 25.05.1998 року (із змінами та доповненнями, внесеними Постановою Пленуму № 5 від 03.03.2000 року), Листом Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», зареєстрованим за вихідним № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, а також статтями 1, 7, 9 11, 172-6, 245, 246, 247, 249 - 252, частинами 1 і 2 статті 254, частиною 1 статті 255, статтею 256, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 278, 280, 283 285, частиною 2 статті 287, статтями 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями),

п о с т а н о в и в:

Протокол № 000003 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складений старшим оперуповноваженим Луганського управління відділу протидії корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковником поліції Квітковським Віктором Павловичем 23.07.2024 року в місті Тернопіль і викладений на звичайних аркушах паперу, щодо вчинення ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 4 статтею 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також додані до нього документи, повернути особі, яка його склала, а саме: старшому оперуповноваженому Луганського управління відділу протидії корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковнику поліції ОСОБА_4 ,- для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її винесення.

Постанову винесено, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко