Справа № 567/1361/25
Провадження №3/567/639/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

на адресу Острозького районного суду Рівненської області надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ЛВР №531 від 19.07.2025, ОСОБА_1 , 15.07.2025 працівниками відділення Військової інспекції безпеки дорожнього руху ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами проведеної перевірки згідно довідки-доповіді від 15.07.2025 відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ЛВР № 531 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КпАП України, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , будучи начальником озброєння-заступником начальника логістики військової частини НОМЕР_1 недбало ставлячись до виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду та дії воєнного стану, не забезпечив дотримання і виконання Статутів ЗСУ та інших керівних документів внаслідок чого експлуатацію ТЗ окрім тих, що забезпечують життєдіяльність було тимчасово припинено, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КпАП України в умовах особливого періоду та дії воєнного стану.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник ОСОБА_1 - Казмірук В.В. в судовому засіданні заперечив проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі поданих письмових пояснень.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП з таких підстав.

Так, протокол серії ЛВР № 531 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КпАП України був складений згідно довідки-доповіді від 15.07.2025 відносно ОСОБА_1 . У довідці-доповіді від 15.07.2025 в розділі «прийняте рішення та пропозиції» було зазначено, що «вказані недоліки усунути до 15.08.2025 та доповісти на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 », про рішення щодо складання протоколу відомості відсутні.

Відповідно до ч.2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, з протоколу серії ЛВР № 531 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КпАП України в порушення вимог ст.254 КУпАП, не вбачається, що його було складено у присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності та вручено йому відповідну копію.

Безпосереднім об`єктом правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП є встановлений порядок службової діяльності у сфері реалізації військовими службовими особами своїх прав і виконання обов`язків.

З об`єктивної сторони це правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками. Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування, через недбале чи несумлінне ставлення до них. Невиконання службових обов`язків полягає у невиконання дій, які входять до службових обов`язків. Неналежне виконання службових обов`язків полягає в нечіткому, формальному або неповному здійсненні обов`язків.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено перелік загальних обов`язків. Статтею 16 цього Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами ЗСУ, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Обсяг дій та заходів, які вважають військовими обов`язками, міститься і в ч. З ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Однак, посилання на загальні положення Статуту внутрішньої служби ЗСУ при визначенні обов`язків військової службової особи є недостатнім для констатації наявності складу об`єктивної сторони цього адміністративного правопорушення, оскільки необхідно зазначити службові обов`язки конкретної військової службової особи із дорученням відповідних доказів. При визначенні сфери службової недбалості слід установити межі службової компетенції службової особи та конкретне коло її повноважень. Невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків може бути як одноразовим, так і систематичним, і набувати вигляду певної лінії поведінки по службі. З цього випливає необхідність установлення конкретних обов`язків, які покладалися на конкретну військову службову особу та які з цих обов`язків не виконані чи виконані неналежним чином, а також які нормативні положення порушені суб`єктом правопорушення.

Слід ураховувати, що відповідальність настає лише в тому разі, коли військова службова особа була не лише зобов`язана, а й мала реальну можливість діяти відповідним чином та виконати свої службові обов`язки в повному обсязі.

Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується необережністю, яка може виступати у двох формах: злочинна самовпевненість або злочинна недбалість. Злочинна самовпевненість полягає в тому, що винний передбачає можливість настання суспільно небезпечних наслідків, які є результатом недотримання спеціальних правил, що регламентують службову діяльність військових службових осіб, але легковажно розраховує на їх відвернення. Злочинна недбалість характеризується тим, що військова службова особа не передбачає, що в результаті недотримання спеціальних правил, які регламентують військову службову діяльність, може бути завдано шкідливих наслідків, хоча повинна була і могла це передбачити. Суб`єктом цього правопорушення є лише військові службові особи, під якими згідно з приміткою до ст. 172-15 КУпАП розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Судова практика за цією категорією справ свідчить про те, що посадові особи при складенні протоколів за ст. 172-15 КУпАП не вказують конкретні обов`язки, до яких недбало поставилася військова службова особа, та чи мала ця особа реальну можливість виконати ці обов`язки.

У протоколі серії ЛВР №531 правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП, не зазначені службові обов`язків конкретної військової службової особи із дорученням відповідних доказів, а також не вказано, чи мала особа реальну можливість діяти відповідним чином та виконати свої службові обов`язки в повному обсязі.

Крім того, працівники ВВІБДР ІНФОРМАЦІЯ_4 долучили до матеріалів адміністративної справи, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, документи, що підтверджують призов ОСОБА_1 на військову службу 04.06.2025 (аркуш справи 13), а також наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по технічній частині) №11 від 17.03.2025 відповідно якого було допущено до виконання обов`язків начальника КТП, а контроль покладався на іншу службову особу - начальника логістики-заступника командира військової частини НОМЕР_1 (аркуш справи 21-22), а у протоколі зробили припущення, що «у військових частинах де заступник командира з озброєння штатом не передбачений, його обов`язки виконує начальник автомобільної служби або начальник однієї з технічних служб військової частини» (аркуш справи 7), при цьому не долучивши жодних документів, які б вказували, що ці обов`язки покладені на начальника озброєння-заступника начальника логістики військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 .

Таким чином, у протоколі серії ЛВР № 531 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КпАП України в порушення вимог статті в розумінні статті 251 КУпАП не надала докази та не зазначені службові обов`язки конкретної військової службової особи із дорученням відповідних доказів, а також не вказано, чи мала особа реальну можливість діяти відповідним чином та виконати свої служб обов`язки в повному обсязі.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її (рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia»), адже діючи іншим чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Верховний Суд України роз`яснив, що правомірним є вмотивоване повернення постановою суду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог ст. 256 КпАП України, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 №14).

Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, виходячи з вимог ст.ст.252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП, належними та допустимими доказами не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КпАП підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.7, 9, 221, 245-249, 251, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

справу про адміністративне правопорушення за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.