Справа № 191/2896/25
Провадження № 3/191/1003/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Форощук С.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу, 03 червня 2025 року о 16 год. 00 хв. в м. Синельникове, траса Т-04-45, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA 6, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, порушення мови. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку. Від керування транспортним засобом відсторонено, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Наконечна Т.М. надала суду письмове клопотання про закриття провадження у справі. В клопотанні адвокат Наконечна Т.М. зазначила, що фіксація правопорушення здійснювалася з порушенням Інструкції №1026. Крім того, із відеозапису, який здійснювався працівниками поліції на власний мобільний телефон, не можна встановити час вчинення адміністративного правопорушення, які є обов`язковими для занесення до протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП, а також не зафіксований факт керування правопорушником транспортним засобом.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

За змістом ст.252 та ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Частинами 1, 2 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні приладу технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18. 12.2018 № 1026, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відєозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Абзацом і частини 1 розділу 1 зазначеної Інструкції передбачено, що ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Зазначеною Інструкцією закріплено: - порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів;

- порядок застосування відеореєстраторів, встановлених на службових транспортних засобах; - порядок застосування автомобільних систем; - порядок застосування стаціонарних систем; - порядок застосування засобів фото- та відеозапису на БпЛА.

Тобто, Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право здійснювати відеофіксацію. Серед таких пристроїв, згідно Інструкції, власні мобільні телефони, смартфони, планшети, портативні камери не згадуються. Тобто, Інструкцією не передбачено поліцейським здійснювати відеофіксацію порушення ПДР на власний мобільний телефон.

З аналізу зазначених норм встановлено, що що чинне законодавство не дозволяє працівникам поліції здійснювати фіксацію порушень правил дорожнього руху на особисті мобільні телефони. Всі прилади відеофіксації, зокрема такі як портативні відеореєстратори на форменому одязі поліцейського чи відеореєстратори на службових транспортних засобах мають бути виключно службовими. Всі відеозаписи мають належно реєструватися, зберігатися, видаватися лише під розписку у спеціальних журналах та використовуватись виключно у службових цілях.

Так, до матеріалів протоколу серії ЕПР1 №350172 працівниками поліції долучено:

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.06.2025 року;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.06.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- відеозаписи на DVD-R диску.

З наданого до матеріалів справи DVD-R дискуз відеозаписом події вбачається, що всупереч діючій Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, працівниками поліції, відеозапис здійснювався на власний мобільний телефон одного зі співробітників поліції, а потім через застосунок WiatsApp перенесено на CDR диск.

Також, із запису з телефону, яким не фіксувалися день та час, не можна встановити час вчинення адміністративного правопорушення, які є обов`язковими для занесення до протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП.

Крім того, наданого відеозапису події вбачається, що на відеозаписі не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а фіксація події почалася з того, що патрульна поліція стоїть біля ОСОБА_1 , який в свою чергу перебуває на узбіччі без автомобіля.

Суд зауважує, що надані відповідачем фото і відеоматеріали із власного мобільного телефону не можуть бути належними доказами у справі, оскільки Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року містить чіткий перелік пристрою, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними мобільними пристроями. При цьому, поліцейський не був позбавлений можливості зафіксувати правопорушення за допомогою нагрудної камери, однак такою можливістю не скористався.

Враховуючи вищевказане, суд вважає недопустимими доказами: протоколи що містяться в матеріалах справи; відеозапис та інші матеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України №12 рп/ 2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, передбачені ст.280 КУпАП, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт поліцейського не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnited Kingdom), п. 161, Series A заява N 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину не доведено належним чином, та не обґрунтовано, складено на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 247 п. 1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення Серія ЕПР1 №350172 від 03.06.2025 року) провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя С. А. Форощук