ровадження №: 3/336/3143/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна,з участю захисника особи,яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Жижи А.О.,розглянувши справу відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зі слів мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в матеріалах справи наявна адреса проживання: АДРЕСА_2 ,перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 ,РНОКПП не встановлено(особу неможливо однозначно ідентифікувати)

про скоєння адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановила:

28.12.2024 о 01 годині 50 хвилин по вул.Ігоря Сікорського 315 в м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота,поведінка,що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від надання пояснень по суті порушення відмовився.

У судове засідання ОСОБА_1 особисто жодного разу не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом надіслання судової повістки за вказаною ним адресою.

При розгляді справи в суді захисник Жижа А.О.підтримав подане письмово клопотання про закриття провадження у справі з підстав,передбачених п.4 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обгрунтування клопотання посилався на письмові пояснення,надані до справи від імені ОСОБА_1 ,за змістом яких останній зазначає,що 28.12.2024 р.в с.Гнаровське ОСОБА_1 в компанії знайомих вживав алкоголь,його дружина з дітьми знаходились в орендованій квартирі в м.Запоріжжі.Після 24.00 год. ОСОБА_1 попрохав знайомого,який не вживав алкоголь,відвезти його в м.Запоріжжя до сім`ї, транспортний засіб Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_2 з документами їм надав інша особа.На блокпосту у ОСОБА_2 та водія стали питати військово-облікові документи,у водія їх не було,тому він злякався і втік пішки з блокпосту,залишивши заведений автомобіль на дорозі,у якому ОСОБА_2 перебував на сидінні пасажира. Оскільки автомобіль перешкоджав проїзду інших автівок,поліцейський адресував до ОСОБА_2 вимогу прибрати автомобіль з проїзду,а коли той пересів за кермо на водійське сидіння,почав знімати останнього на відео,в подальшому викликав інший наряд поліції та повідомив,що ОСОБА_2 будучи нетверезим здійснював рух на авто як водій,такі дії поліцейського Бабець вважає провокацією.

Наголошував на тому,що за вказаних вище обставин ОСОБА_1 не виконував функції водія автомобіля,не керував ним в процесі руху,лише здійснив рух протягом 2-3 метрів,усунувши автомобіль з проїзду на вимогу поліцейського.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі наступного.

КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,повторно протягом року.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієм згідно п.1.10 ПДР є будь-яка особа,що керує транспортним засобом,вершник,візник,погонич тварин,який веде їх за поводдя,прирівнюється до водія.Водієм є також особа,що навчає керуванню,знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.

Доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №207713 від 29.12.2024, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; тобто всі необхідні відомості, які визначені законом, зокрема він складений відносно ОСОБА_1 за відмову як водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

-рапортом інспектора поліції Майсак Д.про обставини зупинення 29.12.2024 р.по вул..І.Сікорського 315 в м.Запоріжжі автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 ,під час спілкування з яким було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння,було запропоновано водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу або у медичному закладі у лікаря-нарколога,від проходження огляду водій відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 29.12.2024;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я ;

- відеозаписом правопорушення,зміст якого відповідає змісту інших доказів ,зокрема,фіксує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Зазначені докази логічні,послідовні,дають можливість об`єктивно встановити фактичні обставини справи,нічим не спростовані.

Посилання ОСОБА_1 у письмових на те,що за вказаних у протоколі обставин він не керував транспортним засобом, спростовані відеозаписом та змістом цих самих пояснень,що він виконував функції водія автомобіля,але нетривалий час на коротку відстань.

Перебування на місці події іншої особи,який нібито і керував автомобілем з с.Гнаровське до м.Запоріжжя,об`єктивно нічим не підтверджується,при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відомості про наявність іншого водія,який покинув автомобіль у заведеному стані на блокпосту, ОСОБА_1 не повідомляв,на відеозапису такі події не зафіксовано,свідки події відсутні.

У своїй сукупності досліджені суддею докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано,в тому числі при розгляді справи за участю захисника особи.

ОСОБА_1 не заперечував відмову від проходження огляду на стан сп`яніння,акцентуючи увагу на тому ,що не був зобов`язаний проходити такий огляд з причин,викладених вище,що суддя розцінює як спробу уникнути відповідальності ,оскільки така позиція захисту спростована сукупністю доказів та іншого по справі не встановлено.

Отже, відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимогу п. 2.5 ПДР,в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, врахувавши тяжкість та обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами ,не вбачаючи підстав для звільнення особи від відповідальності.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст. 130, 268, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,-

постановила:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один(1)рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення - судовий збір).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та бути оскаржена протягом десяти днів з дня прийняття постанови до Запорізького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч.2 ст.308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Ю.А.Галущенко

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік