П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2025 Справа №607/16280/25 Провадження №3/607/6260/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Якімець Тарас Ігорович, розглянув матеріали, що надійшли з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення

У С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 424457 від 02 серпня 2025 року зафіксовано, що 02 серпня 2025 року, близько 01:00 год. у м. Тернопіль по вул. Торговиця, ОСОБА_1 здійснював перевезення своїм транспортним засобом Ford д.н.з. НОМЕР_2 10 пляшок спиртосуміші ємністю по 0,5 літра без марок акцизного податку, чим порушив Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-IX, а отже, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(далі КУпАП).

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та зазначив, що був зупинений працівниками поліції, які у багажнику його автомобіля виявили 10 пляшок коньяку, які йому подарували знайомі. ОСОБА_1 також зазначив, що зберігав ці пляшки у багажнику свого автомобіля для подальшого використання у власних цілях.

На підтвердження вини особи, якій інкриміновано вчинення правопорушення, у матеріалах справи наявні такі документи: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 424457 від 02 серпня 2025 року, заява ЄО № 38372 від 02 серпня 2025 року, рапорт ДОП СДОП ВП ПП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції А. Вайди від 02 серпня 2025 року, пояснення ОСОБА_1 від 02 серпня 2025 року, пояснення ОСОБА_2 від 02 серпня 2025 року, пояснення ОСОБА_3 від 02 серпня 2025 року, фотоматеріалами, квитанцією № 20 від 04 серпня 2025 року про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша); адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (частина друга).

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною першою статті 164-5 КУпАП передбачена відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

З об`єктивної сторони цей проступок може бути вчинений шляхом: 1) зберігання алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку; 2) транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку.

Тож з об`єктивної сторони у разі транспортування алкогольних чи тютюнових виробів, такі вироби мають бути з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку.

Крім того, відповідно до диспозиції частини першої статті 164-5 КУпАП суб`єктом цього правопорушення може бути посадова особа підприємства виробника або імпортера відповідної продукції або продавця таких товарів, тобто спеціальний суб`єкт. Відтак для кваліфікації дій особи за частиною першою статті 164-5 КУпАП необхідним є встановлення чи є особа, якій інкриміновано адміністративне правопорушення, посадовою особою підприємства виробника, імпортера, продавця таких товарів.

Досліджені у судовому засіданні докази не дають підстав для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 164-5 КУпАП. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 424457 від 02 серпня 2025 року зазначено, що у транспортному засобі ОСОБА_1 виявлено 10 пляшок спиртосуміші ємністю по 0,5 літра без марок акцизного податку й не зазначено чи було виявлено підроблені чи фальсифіковані марки акцизного податку. Крім того, у протоколі зафіксовано, що особа, яку притягують до адміністративної відповідальності, не працює, тож посадовими особами не встановлено чи є ОСОБА_1 відповідною посадовою особою, а отже, чи є суб`єктом цього адміністративного проступку.

Варто зауважити, що суд неуповноважений самостійно відшуковувати докази або самостійно змінювати кваліфікацію дій особи за відповідною статтею (частиною статті) КУпАП, оскільки такі процесуальні дії були б несумісні з приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, зокрема у частині безсторонності суду, що розглядає відповідну адміністративну справу.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід зазначити, що тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закони та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи. Цей принцип також часто відомий як «in dubio pro persona» або «in dubio pro homine» (латинською мовою), що означає «у вагомих сумнівах на користь людини». Важливо також відзначити, що принцип тлумачення закону на користь особи не означає безумовне ігнорування закону, але вказує на те, що в сумнівних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію, яка максимально захищає права та інтереси саме фізичної особи (пункти 47 49 постанови Верховного Суду від 10 січня 2024 року, справа № 240/4894/23).

Таким чином, суд констатує відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164-5 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті КУпАП на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

За змістом норми частини шостої статті 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Згідно з приписами статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який ухвалив постанову.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд вважає, що речі, вилучені під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 424457 від 02 серпня 2025 року, згідно з квитанцією № 20 від 04 серпня 2025 року, з огляду на відсутність відомостей щодо заборони або обмеження їх обігу, слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 7, 9, 33, 164-5, 245, 247, 251, 252, 280, 283 284, 287, 289, 294, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

2. Повернути ОСОБА_1 речі, вилучені під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення згідно з квитанцією № 20 від 04 серпня 2025 року.

3. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

4. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

5. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

6. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяТ. І. Якімець