Справа № 135/1172/25
Провадження № 3/135/455/25
ПОСТАНОВА

іменем України

18.08.2025 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює на МХП, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2025 о 14 год 00 хв ОСОБА_1 неналежно виконала свої батьківські обов`язки щодо виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме не забезпечила належних умов проживання своїх дітей: у будинку антисанітарні умови, будинок в аварійному стані, діти не забезпечені одягом по сезону, малий запас їжі, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Відомості про поважні причини її неявки до суду відсутні, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах Бондаренко та інші проти України» (заява № 42664/21), справа «Волохи проти України» (заява № 23543/02), згідно з якою особа, яка бере участь у судовому провадженні, зобов`язана сумлінно реалізовувати свої процесуальні права, виявляти належну зацікавленість у перебігу справи та виконувати свої процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, а також з метою забезпечення реалізації принципу розумного строку розгляду справи відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Частиною 2 ст. 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

У матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які в сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю належних та допустимих письмових доказів, досліджених у судовому засіданні. Зокрема, судом ураховано:

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 672636 від 07 серпня 2025 року, складений уповноваженою особою відповідно до вимог статті 256 КУпАП. Протокол оформлено належним чином, підписано особою, яка його склала, а також ОСОБА_4 , яка у графі «пояснення» зазначила: «обіцяю навести лад у будинку». Зауважень до змісту протоколу з її боку не зафіксовано.

Довідку від 07.08.2025, складену комісією у складі головного спеціаліста міського відділу у справах дітей ОСОБА_5 , завідувачки сектору опіки та піклування ОСОБА_6 та інспекторки сектору ювенальної превенції відділення поліції № 3 Гайсинського районного управління поліції Кривенької Т.В., за результатами відвідування місця проживання ОСОБА_4 та її малолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 . Із довідки вбачається, що на момент обстеження ОСОБА_1 перебувала вдома у стані алкогольного сп`яніння, в помешканні зафіксовано санітарно-гігієнічну занедбаність: не прибрано, постелі не застелені, постільна білизна брудна. На зауваження членів комісії вона пояснила, що вжила алкоголь через хвилювання за чоловіка, з яким втратила зв`язок після того, як його мобілізували.

Письмові пояснення самої ОСОБА_4 , в яких вона не заперечує викладених у протоколі обставин.

Копії свідоцтв про народження дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких убачається, що ОСОБА_4 є їхньою матір`ю, а отже несе відповідальність за їхнє виховання, утримання та створення належних умов для життя та розвитку.

Сукупність зазначених доказів дає підстави вважати доведеним факт неналежного виконання ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків, що виявилося, зокрема, у відсутності належного побутового догляду за дітьми та вживанні алкогольних напоїв у їх присутності, що створює загрозу для нормального фізичного та морального розвитку малолітніх. Такі дії утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Установлені факти свідчать про ухилення ОСОБА_4 від виконання покладених на неї обов`язків щодо забезпечення дітям необхідних та безпечних умов життя, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною першою статті 184 КУпАП.

За наведених обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 не забезпечила своїм дітям необхідні та безпечні умови життя, у зв`язку з чим ухилилася від виконання передбачених законом обов`язків щодо піклування про дітей, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП .

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення ОСОБА_4 , суд керується вимогами статті 33 КУпАП , відповідно до якої при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи викладене, а також дані про особу правопорушниці, її матеріальний стан, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що адміністративне стягнення у виді попередження буде достатнім для виховання її в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нею нових правопорушень.

Крім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП та пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судового збору в розмірі 605,60 грн на користь держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя