П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2025 Справа №607/14422/25 Провадження №3/607/5686/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Якімець Тарас Ігорович розглянув матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серія НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

У С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 08 липня 2025 року № 210 вказано, що ОСОБА_1 маючи статус члена конкурсної комісії Тернопільської обласної ради з проведення конкурсу на посаду директора Новосільської спеціальної школи Тернопільської обласної ради та відповідно до підпункту «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі Закон № 1700), примітки до статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог частини першої статті 45 Закону № 1700, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 10.06.2025 року о 13:20 год. подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Розпорядженням Голови Тернопільської обласної ради «Про затвердження складу конкурсної комісії Тернопільської обласної ради з проведення конкурсу на посаду директора Новосільської спеціальної школи Тернопільської обласної ради» від 24.01.2025 року № 27 відповідно до статті 39 Закону України «Про повну загальну середню освіту» від 16 січня 2020 року № 463-IX, статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, рішень Тернопільської обласної ради «Про затвердження положення про конкурс на посаду керівника комунального закладу загальної середньої освіти об`єкта спільної власності територіальних громад сіл, селиш, міст Тернопільської області» від 18 серпня 2021 року № 233, «Про внесення змін і доповнень до рішення Тернопільської обласної ради від 18 серпня 2021 року № 233 «Про затвердження положення про конкурс на посаду керівника комунального закладу загальної середньої освіти об`єкта спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області» від 15 грудня 2021 року № 411, «Про доручення голові Тернопільської обласної ради щодо вирішення окремих питань управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області» від 04 липня 2024 року № 1048, враховуючи рішення постійної комісії Тернопільської обласної ради з питань освіти, науки, молодіжної політики, фізичної культури і спорту «Про розгляд подань кандидатур щодо включення до складу конкурсної комісії з проведення конкурсу на посаду директора Новосільської спеціальної школи Тернопільської обласної ради» від 16 січня 2025 року № 574/39, враховуючи рішення комісії з проведення жеребкування для визначення кандидатур від інститутів громадянського суспільства до складу конкурсної комісії Тернопільської обласної ради з проведення конкурсу на посаду директора Новосільської спеціальної школи Тернопільської обласної ради від 24 січня 2025 року (протокол засідання № 1), подання управління Державної служби якості освіти у Тернопільській області від 30 грудня 2024 року № 01-26/1614, Тернопільської обласної громадської організації «Гуртом!» (м. Тернопіль) від 20 січня 2025 року № 5, громадської організації «Освітньо-аналітичний центр розвитку громад» (м. Тернопіль) від 21 січня 2025 року № 5: затверджено конкурсну комісію Тернопільської обласної ради з проведення конкурсу на посаду директора Новосільської спеціальної школи Тернопільської обласної ради, в яку входить членом конкурсної комісії, зокрема, ОСОБА_1 член Тернопільської обласної громадської організації «Гуртом!» (м. Тернопіль).

Відповідно до підпункту «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 1700 представники громадських об`єднань, наукових установ, навчальних закладів, експертів відповідної кваліфікації, інші особи, які входять до складу конкурсних та дисциплінарних комісій, утворених відповідно до Закону України «Про державну службу», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» інших законів (крім іноземців-нерезидентів, які входять до складу таких комісій), Громадської ради доброчесності, утвореної відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», і при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої цієї статті, є суб`єктами на яких поширюється дія Закону № 1700. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону № 1700 члени конкурсних та дисциплінарних комісій є особами, які для цілей Закону № 1700 прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. У своїй діяльності зазначені комісії користуються широким колом повноважень, притаманним здебільшого публічній владі фактично сприяють наданню/припиненню допуску до посад, професій. Це реалізується через участь у конкурсній процедурі, яка надає право зайняти певну посаду/почати займатись професією. Конкурсна процедура процес відбору кандидатів на заміщення вакантної посади, заснований на засадах змагальності. При цьому кінцеве рішення щодо призначення особи на посаду може належати як до повноважень такого утворення (комісії, органу, палати, ради тощо), так і до повноважень вищестоящого органу, посадової особи. Частиною першою статті 45 Закону № 1700 передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» «г» пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 1700, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції. Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.11.2023 року № 252/23 (далі Порядок), щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1700 (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону № 1700 (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, суб`єкти декларування зобов`язані були подати щорічну декларацію за 2024 рік до 31.03.2025 року. Відповідно ОСОБА_1 зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік до 00:00 год. 01.04.2025 року.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, лише 10.06.2025 року о 13:20 год., тобто несвоєчасно.

Про необхідність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, неодноразово повідомлялось на сайті Національного агентства з питань запобігання корупції та публікувалось у засобах масової інформації. Пунктом 5 розділу ІІ Порядку передбачено, що суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування. ОСОБА_1 вказаних вимог Закону № 1700 не дотримався. Згідно з частиною першою статті 172-6 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до роз`яснень, наведених в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані корупцією» від 22 травня 2017 року

№ 223-943/0/4-17, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо. Поважні причини щодо несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, у ОСОБА_1 відсутні.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи членом конкурсної комісії Тернопільської обласної ради з проведення конкурсу на посаду директора Новосільської спеціальної школи Тернопільської обласної ради, відповідно до підпункту «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 1700 та примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог частини першої статті 45 Закону № 1700, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 10.06.2025 року о 13:20 год. подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-6 КУпАП. Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відтак, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону. Ураховуючи те, що склади правопорушень, передбачених у статті 172-6 КУпАП, належать до формальних, вони не містять ознаки настання шкідливих матеріальних наслідків, а тому для встановлення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, достатньо тільки факту несвоєчасного подання декларації, без поважних причин (а.с. 2 8).

У судовому засіданні особа, яку притягують до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. Просив визнати це правопорушення малозначним й обмежитися попередженням.

Заслухавши пояснення особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена наступними матеріалами справи, а саме:

інформаційною карткою про результати судового провадження про кримінальне корупційне правопорушення або розгляду справи про адміністративне корупційне правопорушення (а.с. 1);

протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 08 липня 2025 року № 210 (а.с. 2 8);

скріншотом з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції (а.с. 9);

копією щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2024 рік (а.с. 10 14);

запитом УСР у Тернопільській області ДСР Національної поліції України від 12 червня 2025 року № 67987-2025 (а.с. 15 17);

листом Тернопільської обласної ради від 20 червня 2025 року № 09-549 (а.с. 18);

розпорядження голови обласної ради від 24 грудня 2024 року № 268 (а.с. 19, 20);

оголошення про проведення конкурсу на посаду директора Новосільської спеціальної школи Тернопільської обласної ради (а.с. 21 23);

розпорядженням голови обласної ради від 24 січня 2025 року № 27 (а.с. 24 26);

витягом з положення про УСР в Тернопільській області ДСР Національної поліції України (а.с. 27, 28).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами статей 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

У частині першій статті 1 Закону № 1700 зазначено, що суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» «ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 Закону № 1700, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до Закону № 1700.

У підпункті «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 1700 зазначено, що представники громадських об`єднань, наукових установ, навчальних закладів, експертів відповідної кваліфікації, інші особи, які входять до складу конкурсних та дисциплінарних комісій, утворених відповідно до Закону України «Про державну службу», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», інших законів (крім іноземців-нерезидентів, які входять до складу таких комісій), Громадської ради доброчесності, утвореної відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», і при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої цієї статті, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Розпорядженням голови обласної ради «Про затвердження складу конкурсної комісії Тернопільської обласної ради з проведення конкурсу на посаду директора Новосільської спеціальної школи Тернопільської обласної ради» від 24 січня 2025 року № 27 ОСОБА_1 був затверджений членом відповідної конкурсної комісії, а отже, набув статусу суб`єкта декларування в розумінні Закону № 1700.

Відтак, як встановлено судом під час судового розгляду, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду члена конкурсної комісії Тернопільської обласної ради з проведення конкурсу на посаду директора Новосільської спеціальної школи Тернопільської обласної ради, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, несвоєчасно, без поважних причин, 10.06.2025 року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, лише 10.06.2025 о 13:20 год., замість її подання до 00:00 год. 01.04.2025 року, тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік у ОСОБА_1 відсутні.

ОСОБА_1 не припинив повноваження суб`єкта декларування відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України № 1700 та був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік до 00:00 год. 01.04.2025 року.

Відповідальність за порушення статті 45 Закону № 1700 передбачена частиною першою статті 172-6 КУпАП. Орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такої декларації.

В матеріалах адміністративної справи наявні достатні докази, які підтверджують наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП. На думку суду, діяння ОСОБА_1 кваліфіковані правильно.

Таким чином, ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію 10.06.2025 року, замість того, щоб подати її у строк, встановлений чинним законодавством, а саме до 01.04.2025 року.

Згідно із частиною четвертою статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, має істотне значення як день його вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, запитом 12.06.2025 УСР в Тернопільській області ДСР Національної поліції України повідомило Тернопільську обласну раду Тернопільської області про те, що працівниками УСР в Тернопільській області ДСР Національної поліції України встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що днем виявлення правопорушення слід вважати саме 12.06.2025 року, і саме з цієї дати необхідно відраховувати початок шестимісячного строку для накладення адміністративного стягнення.

Поважних причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларацій, зокрема у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні, внаслідок воєнних дій, стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо, судом не встановлено та на відповідні обставини особа, якій інкриміновано вчинення корупційного правопорушення, не вказувала.

Згідно з частиною першою статті 68 Конституції України незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності.

Згідно зі статтею 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Презумпція знання законодавства (лат. Ignorantia juris non excusat незнання закону не вибачається) означає, що кожен вважається таким, що знає закони. З цього положення і випливає загальновідома формула: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, яка і міститься в частині другій статті 68 Конституції України. Презумпція знання законодавства поширюється тільки на закони та інші нормативно-правові акти, які доведені до відома населення у порядку встановленому законом. Згідно з частиною третьою статті 57 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти, що визначають права та обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними. І відповідно, не можуть застосовуватись. Тому основною умовою набрання нормативно-правовим актом законної сили, і, отже, обов`язку його знати є його офіційне оприлюднення, яке здійснюється шляхом опублікування у офіційних друкованих виданнях. Опублікування нормативно-правового акта є юридичною підставою презумпції знання законодавства (див., ухвалу Верховного Суду від 14 березня 2025 року, cправа № 909/69/22).

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, матеріальний стан особи, ступінь її вини, та з урахуванням положень статті 36 КУпАП та доходить висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті особою, на яку накладено стягнення, а тому, відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 605,60 гривень.

Керуючись статтями 7, 9, 33, 34, 35, 40-1, 172-6, 245, 251, 280, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

2. Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі

605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

3. Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

4. У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

5. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

6. Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

7. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

8. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

9. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

10. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Повний текст судового рішення виготовлено 31 липня 2025 року.

Головуючий суддяТ. І. Якімець