Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1999/24
Провадження № 3/273/447/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Баранівка

Суддя Баранівського районного суду Житомирської області Бєлкіна Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області надійшли матеріали (протокол серії: ЕПР1 № 124799 від 07.09.2024 року) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Таким чином, при розгляді справи адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Адвокат Муравський М.А., діючи в інтересах особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , у судовому засіданні просив закрити провадження у справі з підстав відсутності у його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. На обґрунтування зазначеної позиції вказав, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення містить багато скорочень та неточностей, працівниками поліції не встановлено місце вчинення адміністративного правопорушення, оскільки у с.Радулин не існує і ніколи не існувало вулиці із назвою «Центральна». Також зазначає, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не зафіксовано на відео, пропозиція пройти саме огляд від працівників поліції не надходила. Просить визнати неналежним доказом направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки воно не містить відомостей про дату народження та документи на підставі яких було встановлено особу, що направляється на огляд. Крім того, зазначає про неправильне зазначення назви закладу охорони здоров`я, до якого направлено ОСОБА_1 .

Також просить визнати неналежними доказами додані до протоколу відеозаписи з огляду на те, що вони не є безперервними.

Крім того, на думку захисника, у матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так судом встановлено, що 07.09.2024 року о 15 год. 35 хв. у с. Радулин ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед Хонда Діо без д.н.з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Такі дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначене підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії: ЕПР1 № 124799 від 07.09.2024 року, де зазначено особу водія, час, обставини вчинення адміністративного правопорушення, про відеофіксацію події;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого виявлено у водія такі ознаки алкогольного сп`яніння як порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, при цьому огляд не проводився, у зв`язку із відмовою від його проходження;

- направленням ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до Звягельської багатопрофільної лікарні для проходження відповідного огляду, з посиланням на його відмову від заявленої пропозиції;

- постановою про накладення адміністративного стягнення серія ББА №252791 від 07.09.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч.6 ст.126, ч. 5 ст. 121 КУпАП;

- відеозаписами, які відображають факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і закладі охорони здоров`я.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд дійшов переконливого висновку про те, що вина ОСОБА_1 в порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про закриття провадження у справі, зважаючи на наступне.

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення з об`єктивної сторони полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Місце вчинення адміністративного правопорушення не є обов`язковою ознакою складу вказаного адміністративного правопорушення, а тому неправильне зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення назви вулиці не свідчить про відсутність об`єктивної сторони, не впливає ніяким чином на кваліфікацію чи призначене покарання.

Твердження захисника про те, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не зафіксовано на відео, пропозиція пройти саме огляд від працівників поліції не надходила, спростовується долученими до матеріалів справи відеозаписами.

Також, вказаними відеозаписами підтверджується і факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зокрема, він самостійно неодноразово повторює, що «їхав», а не виконав вимогу працівників поліції про зупинку, бо злякався. Також, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення серія ББА №252791 від 07.09.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч.6 ст.126, ч. 5 ст. 121 КУпАП. Вказана постанова ОСОБА_1 не оскаржувалася, докази протилежного суду не надані.

Доводи сторони захисту про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для визнання відеозапису недопустимим, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно, не свідчить про наявність підстав піддавати сумніву зміст даних відеозаписів та вважати такі докази недопустимими, немає, позаяк доказами відповідно до приписів ст.251 КУпАП є, в тому числі, і показання технічних приладів чи технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить даних, які би свідчили про те, що такий, у розумінні ст. 251 КУпАП, є неналежним доказом у справі.

Щодо допущених працівниками поліції неточностей у направленні водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність у матеріалах справи направлення на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, або допущені у ньому неточності, не є порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року, оскільки направлення адресується закладу охорони здоров`я і навіть приєднання його до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не передбачено.

Всі інші доводи заперечень сторони захисту судом розцінюються критично, позаяк такі мають формальний характер та зводяться до власної оцінки сторони захисту щодо фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів.

Враховуючи обставини справи, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 251, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу розміром 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. (Отримувач: ГУК у Житомирській області/Житомирська область/21081300, код отримувача: 37976485, номер рахунку : UA 0006001, код класифікації доходів: 21081300, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору. (Отримувач коштів ГУК у Житомирській області/ТГ м Баранівка/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA 0006713, код класифікації доходів бюджету 22030101).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бєлкіна Д.С.