Справа № 487/5738/25
Провадження № 3/487/1262/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2025 суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Лагода А.А., розглянувши матеріали адміністративної справи, яке надійшло від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2025 о 23 45 год. в м. Миколаєві по вул. генерала Олекси Алмазова, 12, водій ОСОБА_1 керуючи т/з Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з припаркованим т/з Mitsubishi Pajero Sport д.н.з. НОМЕР_3 в якому знаходився водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого поїхав з місця ДТП, в результаті чого т/з отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Вказаним ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Також, 06.07.2025 о 23 45 год. в м. Миколаєві по вул. генерала Олекси Алмазова, 12, водій ОСОБА_1 керував т/з Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком №925 від 07.07.2025, результат після проходження склав 2,70 %о (проміле). Правопорушення вчинено повторно протягом року (протокол ЕПР1 №171975 від 12.11.2024). Вказаним, особа порушила вимоги п.2.9 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Також, 06.07.2025 о 23 45 год. в м. Миколаєві по вул. генерала Олекси Алмазова, 12, водій ОСОБА_1 керуючи т/з Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння здійснив зіткнення з припаркованим т/з Mitsubishi Pajero Sport д.н.з. НОМЕР_3 після чого залишив місце ДТП. Вказаним ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10а) України, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

Також, 06.07.2025 о 23 45 год. в м. Миколаєві по вул. генерала Олекси Алмазова, 12, водій ОСОБА_1 керував т/з Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_2 будучи позбавленим права керування т/з Ленінським районним судом м. Миколаєва 05.05.2025. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постановою серія ЕНА №3463370 від 12.11.2024, був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Вказаним ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1а) України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справ. Крім того, на офіційному сайті Заводського районного суду м. Миколаєва (https://zv.mk.court.gov.ua/sud1412/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи. При цьому він клопотання про відкладення судових засідань не подав, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КупАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою належних та допустимих доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно пункту 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт скоєння особою, що притягається до адміністративної відповідальності вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №383704 від 07.07.2025, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, довідками, висновком №925 від 07.07.2025, постановою Інгульського районного суду м. Миколаєві у справі №489/9471/24 від 05.05.2025 та іншими матеріалами справи.

Отже, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 ПДР України, тобто останній своїми діями скоїв правопорушення повторно протягом року, здійснив правопорушення усвідомлюючи та допускаючи настанням для нього відповідальності, останній своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно пункту 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №383727 від 07.07.2025, схемою ДТП, довідкою, поясненнями, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та іншими матеріалами справи.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до переконання ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.13.1 ПДР України, його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП, тобто останній своїми діями скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно пункту 2.10а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що факт скоєння ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №383739 від 07.07.2025, схемою ДТП, довідками, поясненнями та іншими матеріалами справи.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до переконання ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10а ПДР України, його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП, тобто останній своїми діями скоїв правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з диспозицією ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. У ст. 126 КУпАП законодавець розмежовує керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.3 ст.126 КУпАП) та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП).

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

На підтвердження факту скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП ОСОБА_1 суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №383737 від 07.07.2025, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів; постанову серії ЕНА №3463370 від 12.11.2024 відносно ОСОБА_1 ; довідок від 07.07.2025, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Таким чином, в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення достатньо доказів, як події, так і складу правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Отже, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.1а ПДР України, повторно здійснив правопорушення усвідомлюючи та допускаючи настанням для нього відповідальності, останній своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

При вирішенні питання про міру адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, відомості про особу порушника, його відношення до вчиненого проступку, обставини, що обтяжують відповідальність. Також суд враховує відсутність у особи посвідчення водія на права керування транспортними засобами.

Враховуючи особу винного, обставини, передбачені ст.ст.33-35 КУпАП, вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122-4, ст.124, ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП і відповідно до санкцій вказаних статей накласти на нього адміністративне стягнення, у відповідності до ст.36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Крім того, відповідно до положень пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,50 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 (тридцять чотири тисячі) грн., який необхідно сплатити на рахунок UA0014001, МФО - 899998, , код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 50 коп. (номер рахунку (IBAN): UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106), найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050), "00" Без деталізації за відомчою ознакою).

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.(ч.1 ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст. 294 КУпАП.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя А.А. Лагода