ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Кисельова Б.В., переглянувши апеляційну скаргу захисника, на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 23 липня 2025 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 122-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 23 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що 19.06.2025 о 00:10 годині водій ОСОБА_1 у м. Дніпро по вулиці Калинова № 83а не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу «Honda Accord» державний номерний знак НОМЕР_1 , яку поліцейський подав за допомогою звукового сигналу СГУ. Був зупинений шляхом переслідування на службовому автомобілі. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутності складу правопорушень, так як суд притягнув останнього за невідомою статтею, час вчинення правопорушення зазначений в протоколі не збігається з часом зафіксованим на відеозаписі. При цьому, відеозаписом не підтверджується, що працівники поліції переслідували саме автомобіль, під керуванням ОСОБА_1 , чи чув останній вимогу про зупинку. Крім цього, з відеозапису видно, що ОСОБА_1 поїхав з місця зупинки та через 2 хвилини поліція під`їхала до припаркованого автомобіля, тому такі дії слід кваліфікувати за ст. 185 КУПАП.

Під час перегляду захисник підтримав вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; відеозаписом, яким підтверджується, що ОСОБА_1 керував автомобілем та не здійснив зупинку транспортного засобу подану за допомогою відповідних сигналів.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявним в матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що працівники поліції спілкувалися саме з ОСОБА_1 , який в подальшому поїхав з місця зупинки, що стало підставою для переслідування поліцейськими на службовому автомобілі та за допомогою звукових сигналів СГУ водій був зупинений. Дана подія зафіксована саме стосовно ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Honda Accord» державний номерний знак НОМЕР_1 , тому доводи в цій частині захисника безпідставні.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, а саме за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу. Саме такі дії були вчиненні ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом, тому доводи адвоката щодо необхідності кваліфікувати дії за ст. 185 КУпАП, як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського є необгрунтованими.

Протокол про адміністративне правопорушення є належним та допустимим доказом, який відповідає положенням ст. 254-256 КУпАП. Час правопорушення зазначений в протоколі не значно відрізняється від часу, який зафіксований на відеозаписі, тому ця обставина не є підставою для визнання невинуватим ОСОБА_1 , та в цілому не спростовує сам факт вчинення правопорушення.

Районний суд притягнув ОСОБА_1 за статтею 122-2 КУпАП, як вона зазначена в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кисельова Б.В. - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 23 липня 2025, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький