ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/1885/25 Головуючий в 1 інст. Сакоян Д.І.
Провадження №33/807/700/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Зубкової Л.М., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 22 квітня 2025 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , старшого стрільця-оператора 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, звільнено від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 29 березня 2025 року о 16 год. 00 хв., солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді старшого стрільця-оператора Військової частини НОМЕР_2 , в умовах особливого періоду, виконуючи обов`язки військової служби за призначенням, всупереч вимогам ст. 11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебував на території тимчасового розташування військової частини в населеному пункті, який вказаний у протоколі про військове адміністративне правопорушення ДНЗ-2/319 від 29 березня 2025 року (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань), у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 березня 2025 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Зубкова Л.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, оскаржувана постанова суду є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів вказала, що судом під час розгляду справи порушенні вимоги ст. 268, ст. 277-2 та ч. 1 ст. 6 ЄКПЛ, оскільки враховуючи неможливість з об`єктивних причин прибуття ОСОБА_1 в судові засідання, через перебування останнього на військовій службі, не вправі був розглядати справу по суті, оскільки розгляд за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності позбавив її можливості користати правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, що призвело до порушення права на захисту.

Наголосила, що з оскаржуваної постанови вбачається те, що судом не досліджувалися фактичні обставини справи, не перевірялися на не надавалася оцінка наявним у справі доказам з точки зору їх достатності для доведеності винуватості чи невинуватості особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення. Так, суд формально зазначив, що зазначені в протоколі обставини підтверджуються матеріалами справи та свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, при цьому не надав жодної оцінки дослідженим доказам.

Посилаючись на порушення вимог Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення. Затвердженої Наказом МОУ №329 від 23 жовтня 2021 року вказала, що протокол відносно ОСОБА_1 не відповідає тексту додатку 1 Інструкції, оскільки не містить відомостей про конкретне місце виявлення ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (номер будинку та вулиці в АДРЕСА_2 ), за яких обставин був та ким виявлений ОСОБА_1 . Крім того, протокол складений молодшим сержантом ОСОБА_3 , тоді як ОСОБА_1 доставлено до закладу охорони здоров`я ОСОБА_4 , посада якого не вказана у Висновку лікаря, а відповідно невідомі його повноваження щодо доставки ОСОБА_1 для обстеження, та як наслідок неможливість вважати медичний висновок доказом по справі. Крім того, у вищенаведеному медичному висновку не вказано кількість проміле алкоголю виявленого у ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 військового адміністративне правопорушення, зокрема рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші документи, які стосуються правопорушення. Відсутні також наказ відповідного начальника органу ВСП, яким надано право молодшому сержанту ОСОБА_3 складати протокол про військове адміністративне правопорушення та наказ про визначення АДРЕСА_2 території тимчасового розташування військової частини, що впливає на оцінку достовірності відомостей, вказаних в протоколі. Крім того, в порушення вимог Інструкції, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП надійшла до суду 17 квітня 2025 року, тобто із порушенням строку, що унеможливлювало розгляд адміністративної справи поза межами строку.

Посилаючись на порушення вимог Порядку № 32 від 12 січня 2024 року зазначила, що в матеріалах справи відсутні відомості про застосування спеціальних технічних засобів відеозапису, свідки огляду також відсутні.

Просить скасувати постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 22 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23 січня 2003 р. п. № 28), присутність його захисника адвоката Зубкової Л.М., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Зубкову Л.М., яка висловилася на підтримку доводів викладених в апеляційній скарзі, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, отже є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність наступає за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, зокрема ч. 1 - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-XII від 21.10.1993 р., особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, по теперішній час.

Так, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність військовослужбовцями за правопорушення, вчинене в умовах особливого періоду.

Як установлено судом, солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді старшого стрільця-оператора Військової частини НОМЕР_2 , в умовах особливого періоду, виконуючи обов`язки військової служби за призначенням, всупереч вимогам ст. 11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебував на території тимчасового розташування військової частини в населеному пункті, який вказаний у протоколі про військове адміністративне правопорушення ДНЗ-2/319 від 29 березня 2025 року (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань), у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 березня 2025 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні за обставин, які зазначені у протоколі про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 29 березня 2025 р. серія/номер ДНЗ-2/319 підтверджується:

- висновком лікаря КНП "Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб" Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 березня 2025 року № 2135, в якому ОСОБА_1 поставив свій підпис, заперечень щодо результату висновку не зазначив.

Крім того, в графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», ОСОБА_1 зазначив: «з порушенням згоден».

За копією військового квітка серії НОМЕР_3 , який виданий 31 червня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 та витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 6 січня 2025 року, старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині на посаді старшого стрільця оператора стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 (інформація обмежена для запобіганню несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану) з 6 січня 2025 року.

Суд дослідив наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На доводи апеляційної скарги про відсутність відео фіксації та двох свідків при проведенні медичного огляду ОСОБА_1 слід зазначити, що відповідно статті 266-1 КУпАП, застосування технічних засобів відеозапису або залучення двох свідків під час проведення огляду, здійснюється тільки у випадку, коли огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, проводить уповноважена на те посадова особа із використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У даній справі огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводив не посадова особа ВСП, а лікар-нарколог у закладі охорони здоров`я, а тому були відсутні підстави для застосування технічних засобів відеозапису або залучення двох свідків.

Суд також бере до уваги те, що незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями офіцера ІНФОРМАЦІЯ_3 , молодшого сержанта ОСОБА_3 під час складання ним протоколу та адміністративних матеріалів за цим протоколом, ОСОБА_1 не скористався своїм конституційним та процесуальним правом і не оскаржував дії цих посадових осіб, тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії цих осіб до їх керівництва або до відповідних вищих посадових осіб, хоча мав для цього достатньо часу.

Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій молодшого сержанта ОСОБА_3 під час складення ним протоколу, направлення ОСОБА_1 у супроводі представника в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_4 до медичної установи для проходження огляду та стан сп`яніння.

На твердження апелянта про те, що протокол відносно ОСОБА_1 не відповідає тексту додатку 1 Інструкції, оскільки не містить відомостей про конкретне місце виявлення ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (номер будинку та вулиці в АДРЕСА_2 ), за яких обставин був та ким виявлений ОСОБА_1 не відповідають дійсності, оскільки відповідно до дослідженого протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНЗ-2/319 від 29 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 вказано, що 29 березня 2025 року, солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу, перебував на території тимчасового розташування військової частини за певною адресою в стані алкогольного сп`яніння.

Більш конкретна інформація щодо точної адреси дислокації військової частини обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Зубкової Лідії Миколаївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 22 квітня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/1885/25