Справа № 509/1637/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року с. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Кириченко П.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області (протокол серія ВАД № 008244 від 26.03.2025 року) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,-

у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Овідіопольського райсуду Одеської області надійшли вищевказаний протокол та матеріали з яких вбачається, що 26 березня 2025 року о 18 годині 15 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 , домашнє насильство психологічного характеру.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності (далі по тексту правопорушниця) до суду не з`явилася, вину не визнала.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав. Честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення визначеного приписами ч.1 ст.9 КУпАП.

У відповідності до ст.. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушенні, є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Відповідно до ст.252 КУпАП передбачає орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.256 ч.1 КУпАП передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

В розумінні ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст.173-2 ч.1 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З матеріалів, які надійшли до суду вбачається, що у правопорушниці ОСОБА_1 та її колишнього чоловіка ОСОБА_2 є на вихованні п`ятеро неповнолітніх дітей, правопорушниця звернулась до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства,щодо захисту своїх прав та інтересів.

Виходячи з вищевказаних матеріалів, суд прийшов до висновку, що між потерпілим по справі ОСОБА_2 та правопорушницею ОСОБА_1 виникли цивільно-правові відносини, щодо виховання дітей.

Таким чином суд приходить до висновку, що працівником поліції не було встановлення порушення правопорушницею ОСОБА_1 , обов`язків по вихованню дітей передбачених ст. 155 СК України.

Відповідно до ст. 17 ч.1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.. 6 ч.1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачують у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011 р. заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява№36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими то, скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості до статті 6 Конвенції.

Відповідно до положень ст.247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку, суд прийшов до висновку, що працівники поліції належним чином не довели вину ОСОБА_1 , у порушенні ст.155 СК України, а тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, а тому вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1,284,285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити зацікавленим особам.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Кириченко П.Л.