Справа № 145/1069/25
Провадження №3/145/397/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 селище Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Патраманський І. І. , розглянувши матеріали, що надійшли від ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

17.07.2025 о 07:47:00 год. в с. Тростянець Вінницького району Вінницької області по вулиці Миру ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9 (а) ПДР України керував транспортним засобом "Opel", д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія проводився на місці зупинки за допомогою "Drager Alkotest" №6810, прилад 2265, тест №3474 - результат тесту - 1.16‰.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, розкаявся у вчиненому, пояснив, що 17.07.2025 його визвали на роботу і він сів за кермо. Заявив клопотання про розстрочення сплати штрафу на 6 місяців у разі застосування до нього покарання у вигляді штрафу, оскільки одночасна сплата штрафу у визначеному ч. 1 ст. 130 КУпАП розмірі для нього є непосильною.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до п.п. а, б п. 2.9. Правил дорожнього руху (далі ПДР) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Пунктом 2.5. ПДР визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9. ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями частини першої ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження в ході розгляду справи, оскільки підтверджується його поясненнями, наданими в судовому засіданні, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №393984 від 17.07.2025 (а.с.3); результатом тесту з використанням спеціального технічного засобу "Drager Alkotest 6810" №3474 від 17.07.2025, результат тесту - 1,16‰ (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6); відеозаписом з бодікамери (а.с.9); копією посвідчення водія (а.с.8).

Відповідно до довідки відділення поліції № 5 Вінницького РУП у Вінницькій області виданої ст. інспектором САП ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Рубанською В. про те, що ОСОБА_1 протягом поточного року до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, передбачених ст. 130 КУпАП не притягувався (а.с. 7).

Досліджені судом докази узгоджуються між собою та доповнюють один одного, є належними, допустимими. достовірними та у своїй сукупності достатніми.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку, суд дійшов переконання, що ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, відповідно до ст. 34 КУпАП, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують відповідальність, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, його щире каяття, як обставину, що пом`якшує відповідальність порушника згідно ст. 34 КУпАП, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність згідно положень ст. 35 КупАП, суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, а також з урахуванням інших обставин справи, суд вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, оскільки саме цей вид адміністративного стягнення, на думку суду, забезпечить виховання ОСОБА_1 та сприятиме запобіганню вчиненню як ним, так і іншими особами, нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Статтею 304 КУпАП передбачено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з правлюдини хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти російської федерації»). Зокрема, в даному випадку Судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Розмір штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в декілька разів перевищує розмір мінімальної заробітної плати в Україні, штраф за вказане адміністративне правопорушення перевищує розмір штрафу, передбачений за ряд кримінально караних діянь за національним законодавством України.

Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

І хоча Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено розстрочки із сплати штрафу, за наведених обставин, суд вважає за можливе застосувати до вказаної ситуації аналогію права з найбільш близькою галуззю кримінального права.

Так, ч. 4 ст. 53 КК України передбачено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Суд, враховуючи майновий стан правопорушника, який не має офіційного місця роботи, а також розмір штрафу, призначений судом, розмір якого є безальтернативним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і є достатньо великим у порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, дійшов висновку, що сплата штрафу у розмірі 17000 грн одним платежем становитиме для правопорушника надмірний тягар та є обставиною, яка ускладнить виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відстрочити виконання постанови від 19.08.2025 в частині сплати штрафу в повному обсязі та застосувати розстрочку сплати штрафу рівними платежами строком на 6 місяців.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 23, 33 - 35, ч. 1 ст. 130, ст. 245, 251, 252, 268, 280, 283, 284, 308 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення за цією статтею у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Відстрочити виконання постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 19.08.2025 у справі № 145/1069/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в частині стягнення штрафу в розмірі 17000 грн строком на 6 місяців, починаючи з 12 вересня 2025 року, та розстрочити штраф шляхом його сплати рівними частинами в розмірі 2833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні 34 копійки до 12 числа кожного місяця.

Зобов`язати ОСОБА_1 щомісячно повідомляти Тиврівський районний суд Вінницької області про сплату кожної чергової частини штрафу шляхом пред`явлення (надсилання до суду) відповідного платіжного документа.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати чергового платежу штрафу, призначеного постановою суду, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку сплати чергового платежу направить постанову для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої відстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу становить три місяці.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк постанова про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна у порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Реквізити для сплати штрафу: р/рахунок № UA 0002001, призначення платежу: 21081300; серія ЕПР1 номер протоколу 393984, одержувач: ГУК у Вінницькій обл./Він об./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Реквізити для сплати судового збору: р/рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ 22030106, банк одержувача - Казначейство України, код за , код класифікації доходів бюджету 22030106.

С Суддя: І. І. Патраманський