Номер провадження: 33/813/1496/25
Номер справи місцевого суду: 495/1820/25
Головуючий у першій інстанції Волкова Ю. Ф.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

при секретарі судового засідання Гасановій Л.Я.кизи,

за участю:

захисника - адвоката Поліщук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу адвоката Поліщук Т.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2025 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце служби і посада: заступник начальника віпс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 », військова частина НОМЕР_1 ,

про притягнення до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, -

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.172-15 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч грн) на користь держави.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 27.02.2025 року, лейтенантом ОСОБА_2 порушено вимоги пункту 101 «Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію»: «Документи і справи з грифом «Для службового користування» зберігаються у шафах, сейфах, що розташовані у службових приміщеннях або сховищах архіву. Шафи, сейфи, службові приміщення, сховища архіву повинні надійно замикатися і опечатуватися металевими печатками. Порядок виготовлення, ведення обліку, використання металевих печаток та порядок ведення обліку шаф, сейфів і ключів від них визначаються керівником установи. Зберігання документів і справ із грифом «Для службового користування» здійснюється працівниками, які безпосередньо отримали їх під розписку, у осіб, що унеможливлює доступ до них сторонніх осіб»; абзац 10, 13 розділу ІІ додатку 99 наказу начальника прикордонного загону «Про затвердження Положень та посадових інструкцій відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) від 09.08.2021 № 1020-АГ:» Заступник зобов`язаний:….організувати роботу посадових осіб віпс зі службовими несекретними документами та документами, які містять конфіденціальну інформацію, що є власністю держави»; та статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ: «Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, тобто лейтенант ОСОБА_1 недбало поставився до військової служби в умовах особливого періоду.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, адвокат Поліщук Т.В., яка діє в інтересах захисту ОСОБА_1 зазначає, що вважає постанову суду незаконною, оскільки:

- суд незаконно розглянув справу без участі ОСОБА_1 ;

- в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, оскільки під час телефонної розмови журнал бойових дій він не залишив на столі, а поклав у шухляду столу, який під час телефонної розмови находився у його полі зору;

- протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено у порушення вимог ст.254, 256 КУпАП, оскільки протокол відносно ОСОБА_1 складено майже через 3 дні після виявлення особи, яка вчинила правопорушення;

За таких обставин, адвокат просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, натомість був представлений захисником адвокатом Поліщук Т.В.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник адвокат Поліщук Т.В. вимоги апеляційної скарги підтримала, просили її задовольнити.

Вислухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 330139 Е від 10.03.2025 року;

- копію службового посвідчення;

- висновок службового розслідування по факту можливого недбалого ставлення до військової служби військовослужбовцями;

- пояснення учасників адміністративного правопорушення;

- журнал видачі справ з грифом «для службового користування», та матеріальних носіїв службової інформації відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Апеляційний суд вважає ці докази належними та допустимими та такими, що підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що йому інкримінується.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, суд першої інстанції не прийняв до уваги того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено у порушення вимог ст.254, 256 КУпАП, через 3 дні після виявлення особи, яка вчинила правопорушення, оскільки такий протокол складений після затвердження висновку службового розслідування по факту можливого недбалого ставлення до військової служби військовослужбовцями 07.03.2025 року з урахуванням часу, необхідного для збирання доказів по справі та повідомлення особи про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення 10.03.2025 року не є порушенням права ОСОБА_1 на захист та не може бути визнано таким, що може вплинути на встановлення фактичних обставин справи.

Так, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, зі змісту протоколу серії ПдРУ № 330139 Е від 10.03.2025 року вбачається, що 27.02.2025 року в умовах особливого періоду, ОСОБА_1 , в порушення вимог пункту 101 «Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію», недбало поставився до військової служби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями свідків, засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законом.

При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст. 254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Отже, докази, наявні в матеріалах справи є достатніми для того, щоб зробити висновок, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, як недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд незаконно розглянув справу без участі ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Також, положеннями ч.2 ст.268 КУпАП передбачено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Таким чином, за приписами ч.2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП не є обов`язковою.

За приписами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що у судові засідання 19.03.2025року, 08.04.2025року, 08.05.2025року, 19.05.2025року, 23.05.2025року ОСОБА_1 та його представник адвокат Поліщук Т.В. не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені (у тому числі шляхом направлення смс-повідомлення, направлення судових повісток в електронний кабінет адвоката).

07.04.2025 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи з метою залучення до участі у справі захисника. Суд клопотання задовольнив, розгляд справи відклав на 08.05.2025.

08.05.2025 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщук Т.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку зі вступом у справу та для надання часу на ознайомлення з матеріалами справи, яке судом задоволено, розгляд справи відкладено на 19.05.2025 року.

19.05.2025 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщук Т.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття (зайнятість в іншому судовому засіданні), яке судом задоволено, розгляд справи відкладено на 23.05.2025.

23.05.2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 та його представника адвоката Поліщук Т.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому засіданні; доказів на підтвердження заявлених обставин до клопотання не додано.

З огляду на викладене, враховуючи те, що судом неодноразово відкладались засідання за клопотаннями ОСОБА_1 , його представника Поліщук Т.В., однак у жодне із судових засідань останні не прибули, доказів про поважність причин неприбуття у судові засідання суду не надано, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотань від 23.05.2025 про відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , його захисника, на підставі наявних у справі доказів.

Також, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про наявність в провадженні суду матеріалів справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, та він свідомо не використав своє право на особисту участь при розгляді справи.

З метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків є правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Апеляційним судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд також враховує, що право на захист ОСОБА_1 дотримано шляхом перевірки постанови суду в апеляційному порядку та забезпечення його участі в апеляційному суді, проте він в судове засідання апеляційного суду не прибув, був представлений захисником, який під час розгляду апеляційної скарги, він не надав жодного доказу на спростування змісту протоколу про адміністративне правопорушення та висновків суду першої інстанції.

Таким чином, під час апеляційного розгляду ретельно досліджені доводи апеляційної скарги у співвідношенні із матеріалами справи, а також пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які дають підстави зробити висновок про те, що фактичні обставини справи, встановлені судом 1-ої інстанції об`єктивно та повно та підтверджують наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргузахисника Поліщук Т.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2025 року, відносно ОСОБА_1 , про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець