ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2119/25 Справа № 205/4425/25 Суддя у 1-й інстанції - Яценко О.М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Новокодацького районного суду м.Дніпра від 01 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Новокодацького районного суду м.Дніпра від 01 липня 2025 року водій ОСОБА_1 28 лютого 2025 року о 09 год. 00 хв. за адресою: м.Дніпро, вул.Велика Діївська, 241, керував транспортним засобом ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився лікарем в закладі охорони здоров`я, висновок №287 від 10 лютого 2025 року, чим порушив п.2.9-а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову суду та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною. Вказує на те, що матеріали справи не містять жодних доказів, свідків або відеозаписів, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу та був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. Наголошує на тому, що йому не було вручено протокол про адміністративне правопорушення, що позбавило його права на захист. Звертає увагу, що обставини, викладені в протоколі, не відповідають дійсності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; висновком КП ДБКЛПД ДОР від 10 лютого 2025 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутній відеозапис, не свідчить про те, що огляд був проведений з порушенням, так як відповідно до вимог ст. 266 КУпАП технічний запис відеозапису застосовується працівниками поліції лише під час проходження огляду на місці, а в закладі охорони здоров`я таке застосування не передбачено.

Стосовно доводів апеляційної скарги про недоведення факту керування, то такі доводи суд оцінює, як спосіб захисту з тих підстав, що ОСОБА_1 пройшов огляд в закладі охорони здоров`я, надав посвідчення водія, на підставі якого було встановлено його особу, відносно нього лікар проводив дії щодо встановлення ознак сп`яніння, тобто ОСОБА_1 було доставлено до закладу охорони здоров`я, як водія з наявними ознаками сп`яніння, а не як іншу особу, яка має другий статус.

Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було вручено протокол про адміністративне правопорушення, що позбавило його права на захист, спростовуються матеріалами справи, оскільки працівники поліції належним чином запросили його 28 лютого 2025 року о 09.00 год. до підрозділу патрульної поліції, однак останній не з`явився.

При цьому, апеляційним судом враховується, що суд першої інстанції неодноразово викликав ОСОБА_1 для участі у судових засіданнях, де останній мав можливість реалізувати своє право на захист.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Новокодацького районного суду м.Дніпра від 01 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот