Провадження №: 3/336/4118/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя 5 серпня 2025 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін Павло Вікторович, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

23.06.2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 370604 за ст. 124 КУпАП, згідно якого 12.06.2025 року о 20 годині 00 хв. у місті Запоріжжі, по вулиці Чарівній, буд. 40 «а» водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Geely CK з д.н.з. НОМЕР_1 , під час початку руху не переконався, що це буде безпечно, не стежив за зміною дорожньої обстановки, виїжджаючи з другорядної дороги не надав переваги в русі електросамокату який рухався по головній дорозі внаслідок чого допустив наїзд на гр. ОСОБА_2 на електросамокаті МІ, який рухався по проїзній частині вул. Чарівна. Внаслідок ДТП автомобіль та електросамокат отримали механічні пошкодження. Завдано матеріальний збиток. Гр. ОСОБА_2 отримав незначні тілесні ушкодження. Чим порушив п. 10.1. інші порушення ПДР, порушення правил перестоювання, зміни напрямку руху, п. 16.11.ПДР порушення дій водія чиє ТЗ рухається по другорядній на перехресті нерівнозначних доріг, п.2.3. «б» - порушення стеження за дорожньою, реагування на її зміну, за що передбачена відповідальність за 124 КУпАП.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши, що дійсно рухався керуючи автомобілем Geely CK з д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Марка Безручка та переїжджав вул. Чарівну. Впевнившись, що транспортних засобів на головній дорозі не має почав рух та переїхав вулицю Чарівну, а вже після того як переїхав проїзну частину на пішохідному переході в його автомобіль в передні праві пасажирські двері в`їхав електросамокат яким керував гр. ОСОБА_2 . На думку ОСОБА_1 електросамокат рухався не по проїзній частині, а по тротуару вул. Чарівна.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Отже, саме поліцейський, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу, що доказів того, що електросамокат, яким керував гр. ОСОБА_2 , рухався саме по проїзній частині вулиці Чарівна, відсутні в матеріалах справи та суду не надані.

При цьому, сам протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП не може бути єдиним належним доказом у цій справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів у суду.

Рапорт працівника поліції, який міститься у матеріалах справи теж не є допустимим доказом, через те, що він відображає виключно суб`єктивну думку працівника поліції, який є особою зацікавленою. Крім того, в розумінні статті 251 КУпАП, такий рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом зокрема, до такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 20.05.2020 у справі № 524/5741/16-а.

Виходячи зі схеми ДТП, характеру пошкоджень транспортного засобу Geely CK - передні праві пасажирські двері та місця зіткнення пішохідний перехід поза проїзною частиною, суд критично ставиться до того, що електросамокат рухався по проїзній частині вул. Чарівна.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачиться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б відповідно до критерію «поза розумним сумнівом» доводили вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 247 ч.1 п.1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за відсутністі в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу (арешт).

Суддя П.В. Зарютін