Справа № 751/3652/25 Головуючий у 1 інстанції Павлов В. Г.
Провадження № 33/4823/525/25
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Данича О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 травня 2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зі слів працюючий у ФОП ОСОБА_2 , проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 24.03.2025, о 05:11 год, у м. Чернігові по вул. Народного руху, 41, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI 80», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився у лікаря-нарколога ЧОПНЛ м. Чернігова, що підтверджується висновком №324 від 27.03.2025. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду стосовно нього скасувати, а справу закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказує на безпідставну зупинку транспортного засобу та подальшу перевірку документів. Зазначає, що згідно акту медичного огляду 24.03.2025 лікар-нарколог установив у нього наркотичне сп`яніння, проте протокол про адміністративне правопорушення був складений лише 13 квітня 2025 року, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП. Звертає увагу, що він не був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом 24.03.2025, а навпаки, поліцейські привезли його до місця зупинки, звідки він і поїхав. Висновки щодо результату медичного огляду вважає недійсними, оскільки у медичному закладі його біологічні зразки не опечатувалися належним чином. Вказує на порушення поліцейськими п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису №1026 від 18.12.2018, оскільки відеозапис закінчується на 06 год 15 хв 55 сек під час перебування у лікарні, тобто оформлення матеріалів ще не закінчилось. Стверджує, що дослідження біоматеріалу (сечі) проводилося із використанням тест-смужок, виробником яких є РФ, вироблені вони були у 2021 році, з витребуваних документів, зокрема паспорту, не зрозуміло, які наркотичні речовини можна виявити за їх допомогою, який матеріал має досліджуватися та принцип їх дії. Тому ставить під сумнів використання медичним закладом пластин Сорбфіл для тонкошарової хроматографії підтверджуючого методу дослідження.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити з викладених в ній підстав.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

Судом першої інстанції вимоги зазначених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення дотримані в повному обсязі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції… огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до тексту вказаної Інструкції, саме поліцейському надано право визначати підозру про те, чи перебуває водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє його до найближчого закладу охорони здоров`я. Встановлення наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу цією Інструкцією не передбачене.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 299486 від 13.04.2025, ОСОБА_1 власноруч його підписав, та в поясненнях додав, що з протоколом не згоден, наркотичні речовини не вживаю. (а.с. 3).

Згідно пунктів 16, 20, 22 розділу третього Інструкції.. від 09.11.2015 р. № 1452/735, єдиним документом, який складається за результатами огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і таким, що підтверджує перебування водія транспортного засобу в тверезому стані або в стані алкогольного сп`яніння є висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до наявного у матеріалах справи Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 324 від 24.03.2025, виданого лікарем КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. (а.с. 4).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із відеозапису вбачається, як було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та роз`яснено причину зупинки, а саме, на автомобілі є ознаки дорожньо-транспортної пригоди, зокрема пошкодження кузова. У поліцейського виникла підозра про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння. На запитання поліцейського чи вживав алкогольні напої чи наркотичні засоби, водій відповів, що не вживав. Поліцейський перевірив реакцію зіниць очей та вказав на їх звуженні, неприродній блідості обличчя, тремтінні пальців рук, та запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що водій погодився. Видно, як у лікарні був проведений лікарем огляд зовнішнього вигляду водія, оцінку його поведінки, та запропоновано здати сечу для проведення лабораторного дослідження. Видно, як 13.04.2025 о 18:15 год поліцейський роз`яснює, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснює права і обов`язки, ознайомлює із змістом протоколу, будь-якої незгоди чи зауважень ОСОБА_1 не виказував. Поліцейський відстороняє від керування транспортним засобом.

За таких обставин, апеляційний суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт його керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Отже, твердження в скарзі про те, що огляд на стан наркотичного сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкцій щодо порядку проведення огляду, апеляційним судом визнається упередженим і до уваги не приймається. Спосіб, у який було встановлено наркотичне сп`яніння ОСОБА_1 , не суперечить вимогам законів та підзаконних актів.

Обставини перебування водія ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння підтверджуються висновком медичної установи, і не спростовані в ході розгляду справи.

Доводи апелянта про безпідставну зупинку транспортного засобу не є слушними, оскільки такі в повному обсязі спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, як поліцейський акцентує увагу на причині зупинки, а саме у автомобілі наявні пошкодження кузова, тому на підставі п. 2.4 ПДР водій повинен зупинитися на вимогу поліцейського для перевірки.

Посилання апелянта на відсутність безперервності відеозапису є безпідставними, оскільки у цій справі фіксація правопорушення відбувалася безперервно та з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року та п. 5 Розділу ІІ Наказу МВС від 18.12.2018 року № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», яким передбачено, що: «5. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу». Як вбачається з відеозапису, у ньому зафіксовано весь перебіг події 24.03.2025, а також 13.04.2025 зафіксовано порядок оформлення матеріалів. Між тим, в апеляційній скарзі не вказано, які обставини, що істотно можуть вплинути на висновки по суті правопорушення, поліцейським не були зафіксовані під час використання відеофіксації.

Доводи про те, що згідно акту медичного огляду 24.03.2025 лікар-нарколог установив у нього наркотичне сп`яніння, проте протокол про адміністративне правопорушення був складений лише 13 квітня 2025 року, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП не є слушними, оскільки такі були предметом розгляду місцевого суду, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки складання протоколу слідувало за отриманням висновку щодо результатів медичного огляду від 27.03.2025 про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння і тільки після цього можна установити підстави для складання протоколу, що і було зроблено.

Апеляційний суд відмічає, що хоча відомостей про належне відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом матеріали справи не містять, проте, порушення цієї процедури поліцейськими не звільняють від відповідальності особу, яка порушила правила дорожнього руху.

Твердження відносно неналежного опечатування у медичному закладі його біологічних зразків та щодо недійсності результату медичного огляду не є слушними, оскільки згідно відеозапису медичними працівниками було роз`яснено, що біологічні зразки зберігаються у двох флаконах, один з яких передається в лабораторію, інший з контрольним зразком залишається на зберіганні, та які було опечатано на камеру.

Стосовно тверджень апелянта про те, що дослідження біоматеріалу (сечі) проводилося із використанням тест-смужок, виробником яких є РФ, то такі були предметом розгляду місцевого суду, яким надано належну правову оцінку, з чим погоджується і апеляційний суд, оскільки на момент офіційного придбання медичною установою та подальшого використання пластин «Sorbfil» законодавчої заборони на їх ввезення на митну територію України не існувало, що підтверджується Переліком товарів, заборонених до ввезення на митну територію України, що походять з РФ, затверджених постановою КМУ від 30.12.2015 р. за №1147. Крім того, апелянтом не наведено, яким чином країна походження пластин «Sorbfil», що були використані при дослідженні біологічного середовища ОСОБА_1 , впливає на достовірність самого результату.

У засіданні апеляційного суду захистом було зазначено про відсутність установлених лікарем ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 та долучено флеш-накопичувач інформації.

З переглянутого відеозапису вбачається діалог між ОСОБА_1 та лікарем, яка по зовнішньому вигляду виявила у нього об`єктивні ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема, тремор пальців рук, констатувавши, що тремтіння пальців на сьогодні відмічається у багатьох людей, проте, результат достовірно буде установлено шляхом відібрання матеріалу, тому вказаний доказ не спростовує висновків суду.

При винесенні рішення, апеляційний суд не може взяти до уваги інші доводи апелянта, оскільки такі в повному обсязі спростовуються відеозаписом, та розцінює критично невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, оскільки воно повністю спростовується дослідженими в судовому засіданні матеріалами провадження. Підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи. Доводи апелянта апеляційний суд розцінює як такі, що мають формальний характер і спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення. Апеляційний суд при цьому наголошує, що будь-яке порушення чинних на транспорті правил може призвести до тяжких наслідків, включаючи загибель людей, а керування транспортними засобами в стані сп`яніння украй небезпечне саме внаслідок того, що особа, яка керує транспортним засобом, не може у повній мірі його контролювати.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 травня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай