Справа№464/51/25
пр.№ 3/464/226/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025 суддя Сихівського районного суду м. Львова Жила В.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 25.12.2024 о 01:10 год. на пр. Червоної Калини, 4 у м. Львові, керував автомобілем марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судових повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку рекомендованими поштовими відправленнями на адресу його зареєстрованого місця проживання, та повідомлень із судовими повістками про виклик до суду на зазначений ОСОБА_1 номер телефону, що підтверджується відповідними довідками про доставку повідомлень.

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, в разі коли фактичне місце проживання особи учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її зареєстрованому місцю проживання, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації щодо місця проживання особи, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм зареєстрованим місцем проживанням покладається саме на фізичну особу.

Враховуючи наведене, а також завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, до яких належить охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності та запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством, вважаю за можливе розгляд справи проводити у відсутності ОСОБА_1 оскільки суд вжив всіх необхідних та належних заходів для його своєчасного сповіщення про місце і час розгляду справи.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, раніше подала письмові заперечення, в яких просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діяннях ОСОБА_1 . Вважає, що в працівників поліції не було причини для зупинки авто ОСОБА_1 та їх дії відносно останнього були упереджені з огляду на його минулі притягнення до кримінальної відповідальності. Зазначає, що відсутність постанови про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху тільки підтверджує її доводи про те, що зупинка працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була здійснена без передбачених законом підстав. Крім цього, у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння і останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Як результат ОСОБА_1 погодився, проте згодом після того як працівники поліції довідались, що його вже направляли на огляд щодо перебування в стані наркотичного сп`яніння, то одразу запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. З відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є адекватною, останній заперечує факт перебування в стані наркотичного сп`яніння. Також, звертає увагу, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом і відповідно останній на законних підставах керував таким. Дана ситуація виникла з причин бездіяльності працівників поліції, які після оформлення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а дозволили останньому поїхати на власному авто. Крім цього, відносно ОСОБА_1 вже слухається справа № 465/52/25 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у Франківському районному суді м. Львова, що в силу ч. 1 ст. 61 Конституції України виключає його притягнення до відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно з ст. 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.

З`ясовуючи вказані обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

За умовами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Відповідно до пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, порушення наведених вимог Правил дорожнього руху є доведеним, а отже останній підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 25.12.2024 серії ЕПР1 № 204505, яким зафіксовано вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП ЛОР «ЛОМЦ та ТУ» від 25.12.2024, у зв`язку з виявленням в ОСОБА_1 ознак сп`яніння: порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло;

- рапортом інспектора поліції Федишина А.І. від 25.12.2024, у якому, серед іншого, зазначено, що автомобіль марки «Mazda», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 перебував в орієнтуванні;

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , інспекторів 2 взводу 2 роти 4 батальйону УПП у Львівській області ДПП, наданими під час розгляду справи, які попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань. Надаючи в судовому засіданні пояснення свідки підтвердили обставини, викладені у складеному протоколі про адміністративне правопорушення та пояснили, що причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 стало орієнтування, оскільки останній після складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно сів за кермо автомобіля. У ході спілкування з водієм, в останнього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, запропоновано пройти відповідний огляд, однак останній відмовився від проходження такого;

- відеозаписами з місця події з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, де, серед іншого, зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

За умовами п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи наведене в сукупності, доводи сторони захисту про те, що в поліцейських були відсутні підстави для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 є безпідставним.

Окрім цього, є безпідставними покликання захисника на ч. 1 ст. 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо притягнення ОСОБА_1 за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування 25.12.2024 о 01:10 год. на пр. Червоної Калини, 4 у м. Львові автомобілем марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці).

Окрім цього, згідно долученої до матеріалів справи з Єдиного державного реєстру судових рішень, в порядку визначеному статтями 4, 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», постанови Франківського районного суду м. Львова від 29.04.2025 у справі № 465/52/25, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 20.05.2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування 24.12.2024 о 17:05 год. по вул. І. Багряного, 33 у м. Львові транспортним засобом «Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, звужені зіниці, що не реагують на світло) та відмову його, як водія, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі.

За означеного вбачається притягнення ОСОБА_1 в межах означеної справи до адміністративної відповідальності за вчинення іншого правопорушення, ніж зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 25.12.2024 серії ЕПР1 № 204505, чим спростовуються відповідні доводи захисника.

Враховуючи вищевикладене, обґрунтованих сумнівів щодо достовірності та належності досліджених доказів та викладених в них обставин не вбачається, такі у своїй сукупності і взаємозв`язку підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких переконливих доводів, які б спростовували наведене та були підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, захисником не наведено і при розгляді справи не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер та обставини вчиненого, ступінь суспільної небезпеки правопорушення, дані про особу правопорушника та ступінь його вини.

При цьому, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною та передбачає для водіїв адміністративне стягнення лише у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що згідно зі ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка сприятиме досягненню мети покарання щодо виправлення правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.

Окрім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню 605 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись статтями 130, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв.обл./Львів. обл/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0013001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Володимир ЖИЛА