Справа№ 953/5472/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2025 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Муратова С.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інп НОМЕР_1 , яка є головним бухгалтером ТОВ «ХМЗ «ФЕД», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, -

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 27.05.2025 при проведенні камеральної перевірки своєчасності подання податкової декларації з податку на нерухоме майно Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків ТОВ «ХМЗ «ФЕД», , за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, буд. 30, встановлено порушення п. 36.1 ст. 36, п. 49.2 ст. 49, пп. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, в результаті чого вчинила несвоєчасне подання податкової декларації з податку на нерухоме майно за 2024 рік терміном подання 20.02.2024 (фактично подано 17.01.2025).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, 12.06.2025 до канцелярії суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в якому просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення №953/5472/25 щодо її притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування клопотання зазначає, зокрема, що вона не визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Як вказано в протоколі, її обвинувачено у несвоєчасному поданні податкової декларації з податку на нерухоме майно за 2024 рік терміном подання 20.02.2024, яку фактично було подано 17.01.2025. Тобто у порушенні строку подання декларації, граничний термін якого визначений - 20.02.2024. Однак, станом на 20.02.2024 вона не була відповідальною посадовою особою за забезпечення подання податкової звітності ТОВ «ХМЗ «ФЕД». Виконуючим обов`язки головного бухгалтера ТОВ «ХМЗ «ФЕД» її було призначено з 01.11.2024, наказом від 31.10.2024 за №759. Тобто після граничного строку подання податкової декларації - 20.02.2024. Враховуючи, що вона не мала статусу посадової особи відповідальної за забезпечення своєчасного подання податкової декларації з податку на нерухоме майно станом до 20.02.2024, включно, вона не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення. Несвоєчасне подання податкової декларації з податку на нерухоме майно за 2024 р., з порушенням граничного терміну подання такої декларації до контролюючого органу, законом не відноситься до порушення порядку ведення податкового обліку. Крім того, станом на 01.01.2024 нерухоме майно знаходилось у власності держави Україна та перебувало на балансі ДП «ХМЗ ФЕД» на праві повного господарського відання. ДП «ХМЗ ФЕД», правонаступником якого є ТОВ «ХМЗ «ФЕД», не було платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та відповідно суб`єктом декларування з такого податку. ТОВ «ХМЗ «ФЕД» було створено в результаті реорганізації Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» шляхом його перетворення, та с правонаступником останнього (припиненого ДП «ХМЗ «ФЕД»), про що 15.02.2024 внесено відомості до ЄДРПОУ. Тобто статусу юридичної особи та відповідно правоздатності ТОВ «ХМЗ «ФЕД» набуло з 15.02.2024. Тому станом на 01.01.2024 ТОВ «ХМЗ «ФЕД» не існувало та не було суб`єктом декларування зобов`язань з податку на нерухомість, яке встановлено ст. 266 ПК України. Таким чином, річна декларація, яка формується станом на 01 січня звітного року була подана 17.01.2025 без порушення строку. Проведення камеральної перевірки та складання відповідного акту було здійснено протиправно, що відповідно не створює жодних правових наслідків. Такий акт не відповідає вимогам допустимості доказів (а.с. 24-26).

В судовому засіданні, в ході розгляду справи, представник ОСОБА_1 адвокат Венгер В.Л. не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення, зазначив, що справа підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В протоколі безпідставно вказано дату вчинення порушення 17.01.2025. За наявності відповідного обов`язку, дата порушення строку подання декларації могла бути - 20.02.2024. Зважаючи, що ОСОБА_1 станом на 17.01.2024 та 20.02.2024 не займала посаду головного бухгалтера ТОВ «ХМЗ «ФЕД», тобто не була наділена повноваженнями та обов`язками посадової особи до обов`язків якої віднесено забезпечення виконання зобов`язань з подання податкової звітності, вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення. Станом на 01.01.2024 нерухоме майно знаходилось у власності держави Україна та перебувало на балансі ДП «ХМЗ ФЕД» на праві повного господарського відання. ДП «ХМЗ ФЕД», правонаступником якого є ТОВ «ХМЗ «ФЕД», не було платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та відповідно суб`єктом декларування з такого податку. ТОВ «ХМЗ «ФЕД» було створено в результаті реорганізації Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» шляхом його перетворення, правонаступником останнього, припиненого ДП «ХМЗ «ФЕД», про що 15.02.2024 внесено відомості до ЄДРПОУ. Тобто статусу юридичної особи та відповідно правоздатності ТОВ «ХМЗ «ФЕД» набуло з 15.02.2024. Тому станом на 01.01.2024 ТОВ «ХМЗ «ФЕД» не існувало та не було суб`єктом декларування зобов?язань з податку на нерухомість, яке встановлено ст. 266 ПК України. Відповідно у ТОВ «ХМЗ «ФЕД» не виникло обов`язку скласти податкову декларацію станом на 01.01.2024 та подати її у строк до 20.02.2024. Таким чином, річна декларація, яка формується станом на 01 січня звітного року була подана 17.01.2025 без порушення строку. Вказаний акт не відповідає вимогам закону щодо належності і допустимості доказів, оскільки складений з порушенням встановленого поряду, поза межами строку для проведення такої перевірки. Граничний термін для проведення камеральної перевірки - 16.02.2025. Перевірку дотримання строку подання вказаної звітності було проведено 14.05.2025, тобто після спливу визначеного законом терміну для проведення такої перевірки. За таких обставин, проведення камеральної перевірки та складання відповідного акту було здійснено протиправно, що відповідно не створює жодних правових наслідків. Такий акт не відповідає вимогам допустимості доказів. Податкове повідомлення-рішення видане органом ДПС на підставі вищевказаного акту камеральної перевірки оскаржено в адміністративному порядку 19.06.2025. Рішення за наслідками розгляду скарги на даний час не прийнято. Також надав до канцелярії письмові пояснення (а.с. 31-32).

В дане судове засідання представник ОСОБА_1 адвокат Венгер В.Л. не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступного.

В розумінні положень ст.ст. 8, 256, 283 КУпАП розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У протоколі №93 від 27.05.2025 про адміністративне правопорушення, в графі «дата, час і місце вчинення правопорушення» зазначено: 17.01.2025, ТОВ «ХМЗ «ФЕД», м. Харків, вул. Сумська, 132. Факт порушення встановлено актом від 14.05.2025 №210/35-00-04-06-06/14310052 (а.с. 1).

У даному випадку, адміністративне правопорушення, зазначене в протоколі, не є триваючим, а тому на час надходження справи до суду строк накладення адміністративного стягнення у вказаній справі закінчився.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Приймаючи до уваги викладене, провадження по даній адміністративній справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент надходження до суду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Крім того, згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1ст. 9 КпАП України.

За змістом ст.254,256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчинення адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Пункт 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантує, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. Зокрема, частиною 1 статті 163-1 КУпАП передбачено, що відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України є адміністративним правопорушенням.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 163-1 КУпАП, є : а) відсутність податкового обліку; б) порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Перше правопорушення вчинюється у формі бездіяльності і полягає у нездійсненні передбачених законодавством України заходів щодо ведення податкового обліку.

Друге правопорушення вчинюється у формі активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку або у формі бездіяльності шляхом неподання аудиторських висновків.

При вирішенні справи про адміністративне правопорушення суд може виходити лише з обставин, зазначених в протоколі, зокрема у сформульованому в ньому обвинуваченні.

При цьому, суд звертає увагу на те, що дані про подію є істотними складовими формулювання обставин правопорушення, що ставляться у вину особі, та є частинами складу адміністративного правопорушення, що, відповідно, підлягає обов`язковому доказуванню.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі складу адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів та дозволяє суду належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суб`єктом правопорушення встановленого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП є посадова особа до службових обов`язків якої входить забезпечення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі подання аудиторських висновків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №93 від 27.05.2025, складеного відносно головного бухгалтера ТОВ «ХМЗ «ФЕД» ОСОБА_1 , остання вчинила правопорушення, а саме, несвоєчасне подання податкової декларації з податку на нерухоме майно за 2024 рік терміном подання 20.02.2024 (фактично подано 17.01.2025), чим порушила п. 36.1 ст. 36, п. 49.2 ст. 49, пп. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України

При цьому, згідно копії Наказу ТОВ «ХМЗ «ФЕД» від 31.10.2024 №759, ОСОБА_1 призначена виконувачем обов`язків головного бухгалтера з 01.11.2024 до 16.01.2025 (а.с. 27).

Згідно копії Наказу ТОВ «ХМЗ «ФЕД» від 14.01.2025 №32, ОСОБА_1 призначена виконувачем обов`язків головного бухгалтера з 16.01.2025 до 16.04.2025 (а.с. 29).

Однак, даних, що ОСОБА_1 станом на 20.02.2024 була відповідальною посадовою особою за забезпечення подання податкової декларації ТОВ «ХМЗ «ФЕД» з податку на нерухоме майно за 2024 рік терміном подання 20.02.2024, суду не надано.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КпАП України у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 38, 279, 283, 284, 247 КУпАП, суд, -

Ухвалив:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Київського районного суду м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.О. Муратова