Справа № 141/662/25
Провадження № 3/141/397/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року с-ще Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Слісарчук Олександр Миколайович, розглянувши матеріали, що надійшли з СПД № 1 відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності протягом календарного року не притягувалась,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

24.07.2025 приблизно о 21 год 00 хв гр. ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував мотоциклом не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а ПДР України, не виконала ст. 150 СК України та неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, що визначає відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

В судове засідання 19.08.2025 ОСОБА_1 не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань до суду не подала.

Згідно положень ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, розглянувши матеріали справи № 141/662/25, доходить наступних висновків.

Частиною 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 3 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП.

Суб`єкт адміністративного проступку - фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Таким чином, оскільки диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП має бланкетний характер, то притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП можливе лише за наявності в діях неповнолітнього віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років ознак правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 670837 від 24.07.2025 та диск з відеозаписом вказаної події, суд доходить висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 670837 від 24.07.2025 не зазначено свідків події, а із долученого до матеріалів справи диску із відеозаписом убачається лише спілкування працівників поліції із декількома особами, які стоять біля транспортних засобів, а саме мотоциклів, однак на вказаному відео не зафіксованого того, що ОСОБА_2 рухався мотоциклом, що призвело до складання протоколу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Також відповідно до матеріалів справи № 141/662/25 та як установлено судом, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 670837 від 24.07.2025 не зазначено суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 184 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 умисно не виконала свої батьківські обов`язки по відношенню до свого сина ОСОБА_2 .

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 дійсно є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, вказаний протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 670837 від 24.07.2025 та додані до нього матеріали є недопустимими доказами у справі та не можуть бути прийняті судом.

При цьому, інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено диспозицією ч.3 ст. 184 КУпАП, саме у формі умислу, що є кваліфікуючою ознакою вказаної норми суду не надано та матеріали справи не містять.

Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише початковим правовим висновком щодо дій певної особи.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Розглядаючи справу, суддя зберігає неупередженість і не може вийти за рамки пред`явленого обвинувачення (протоколу), і так само самостійно знаходити нові обставини та підстави для засудження особи, займаючи тим самим обвинувальну позицію у справі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Враховуючи вищевказане, при розгляді протоколу в суді не встановлено наявності складових та події адміністративного правопорушення, зокрема, відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, не доведено поза розумним сумнівом, а тому не вбачає підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Пунктом 1 частини 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 284 КУпАП, відповідно до якої за наслідками розгляду по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Отже, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у даній справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 184 КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251, 252, 254, 256, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі № 141/662/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях об`єктивно підтвердженого складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Слісарчук