Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1372/25
Провадження № 3/689/650/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

про накладення адміністративного стягнення

13 серпня 2025 року с-ще Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Мазурчак В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 19 липня 2025 року о 23 год. 20 хв. в селі Нове Село, по вулиці Юрія Борбуцького, 113, керував транспортним засобом мотоблоком марки «Форте» без номерного знака з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку з допомогою приладу «Драгер Алкотестер 6810» та у найблищому лікувальному закладі відмовився.

Цим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306. Відповідно до цієї норми водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ця норма встановлює обов`язок водія.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення за такими ознаками диспозиції цієї статті: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Наталюк Н.М. просив закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не відмовлявся від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, він не має посвідчення водія, а тому його неможливо позбавити права керування.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що такими належними та допустимими доказами доведено вину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення:

- відомостями протоколу серії ЕПР1 №396798 від 20 липня 2025 року про адміністративне правопорушення;

- відеозаписом з місця події, що містить відтворення факту керування; неодноразової пропозиції від інспектора поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці так і в медичному закладі; неодноразової фактичної відмови ОСОБА_1 від огляду.

Так, з відеозапису файлу 0000000__0013.MP4 (час запису 0:01:08-0:02:01) поза будь-яким сумнівом вбачається, що ОСОБА_1 керує мотоблоком (зафіксовано його за кермом в характерних шортах переважно синього кольору; зафіксовано рух та зупинку мотоблоку під його керуванням; його пояснення: «направляємось ось туди» тощо).

Встановлено, що ОСОБА_1 тривалий час відмовлявся від огляду, зазначаючи, що він комусь телефонує і просив поліцейського зачекати. Однак, це тривало невиправдано довго, що змусило поліцейського зафіксувати таку поведінку як фактичну відмову від огляду. Суд погоджується, що фактично ОСОБА_1 ухилився від огляду своєю бездіяльністю, хоча і зазначав в усному порядку, що не відмовляється.

За наслідками оцінки досліджених доказів окремо, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що в діях водія є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд приймає до уваги обставини, за яких було вчинено правопорушення, вважає за необхідне накласти на нього стягнення у межах санкції відповідної статті.

Суд відхиляє доводи захисника щодо неможливості позбавлення не водія водійських прав з підстав.

Відповідно до висновку про правозастосування Об`єднаної палати Верховного Суду (постанова від 04.09.2023 у справі № 702/301/20) особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Згідно диспозиції частини першої статті 130 КУпАП суб`єктом правопорушення є особа, яка керує транспортним засобом, а відповідно до санкції цієї ж норми у спірних правовідносинах покарання слід призначити водієві як суб`єкту правопорушення.

Суд вважає, що водій у санкції статті є більш широким терміном, ніж це визначає національне законодавство у п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до п. q) статті 1 глави I Конвенції про дорожні знаки та сигнали (постанова Ради Міністрів Української РСР від 16 лютого 1973 року №78 «Про приєднання Української РСР до європейських угод, що доповнюють Віденську конвенцію про шляховий рух 1968 року і Віденську конвенцію про дорожні знаки і сигнали 1968 року», дата внесення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів: 12.12.2013 Реєстраційний код акта: 70656/2013) термін "водій" ("погонич") означає будь-яку особу, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.д. (включаючи велосипеди).

Отже, водій згідно санкції частини першої статті 130 КУпАП це особа, що керує транспортним засобом, незалежно від наявності посвідчення водія.

Окремо суд зауважує, що позбавлення права керування означає заборону судовим рішенням певної поведінки на майбутнє під страхом відповідальності за статтею 382 Кримінального кодексу України (Невиконання судового рішення), яка передбачає покарання за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. І на цю заборону не впливає наявність/відсутність у особи посвідчення водія. Слід зазначити (для прикладу та кращого розуміння) те, що судова заборона для особи з посвідченням водія категорії "В" не означає заборону на керування транспортними засобами лише цієї категорії, а означає заборону на керування будь-якими транспортними засобами.

Таким підхід відповідальності різних суб`єктів (з посвідченням водія чи без) є справедливим та однаково дисциплінує усіх громадян до відповідальності перед суспільством, що є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (стаття 1 КУпАП).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (Розміри ставок судового збору) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 гривень. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 605,60 (з розрахунку 3028 х 0,2) гривень.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» ( Пільги щодо сплати судового збору) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Дана справа не стосується порушення прав ОСОБА_1 , в тому числі як учасника бойових дій. З цих міркувань усне клопотання захисника про звільнення від судового збору як учасника бойових дій судом відхиляється.

Керуючись частиною першої статті 130, статтями 283 та 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач ГУК у Хмельницькій обл./Хмельн. обл./21081300, Код отримувача 37971775, Банк отримувача Казначейство України ( ЕАП ), Код банку 899998, Номер рахунку (IBAN) UA0022001, ККД 21081300, призначення платежу - штраф по справі №689/1372/25, протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №396798 від 20 липня 2025 року (Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Відповідно до ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, який необхідно сплатити за реквізитами: (Стягувач - Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код за ), Отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку 899998, Номер рахунку (IBAN) UA0026001, ККД 22030106), одночасно із надсиланням доказів сплати на адресу суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Суддя В. Мазурчак