ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., за участю захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кравченка О.М., розглянувши матеріали справ, що надійшли з Управління патрульної поліції у Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

29.05.2025 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вулиці Університетській, біля будинку №6, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення із автомобілем «Toyota Camry», д/н НОМЕР_2 , який зупинився попереду на світлофорі, під керуванням водія ОСОБА_2 , та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті порушення ОСОБА_1 п.13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306, указані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Також ОСОБА_1 порушено п.2.10«а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306.

У протоколі про адміністративне правопорушення №345600 від 29.05.2025 року зазначено про те, що 29.05.2025 року приблизно о 22 годині за адресою: вулиця Торгова, у м. Одесі ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавству порядку на місці зупинки відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, відповідальність за це передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Приморським районним судом м. Одеси, згідно до постанови від 3.07.2025 року матеріали №522/12867/25, 3/522/4473/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, та матеріали №522/12896/25, 3/522/4489/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, матеріали №522/13173/25, 3/522/4605/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було об`єднано в одне провадження. Об`єднаному провадженню було присвоєно номер №522/13173/25, 3/522/4605/25.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні указаних адміністративних правопорушень, а саме за ст.122-4, ст.124 КУпАП, та просив закрити адміністративну справу за ч.1 ст.130 КУпАП згідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу указаного адміністративного правопорушення, так як він не вживав алкогольні напої, не відмовлявся від проходження Драгера, та проходив Драгер. Крім того, захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Кравченко О.М. звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із усним, та письмовим клопотанням, у якому просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення у його діях, із підстав зазначених ним письмово.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень відповідальність за які передбачена відповідальність за ст.122-4, ст.124 КУпАП за підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №345641 від 30.05.2025 року,

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №345625 від 30.05.2025 року, схемою з місця ДТП від 29.05.2025 р.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до наступного.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Слід зазначити, що диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачають самостійні об`єктивні сторони правопорушення, а саме:

- керування транспортним засобом водієм в стані сп`яніння, що заборонено п.2.9 «а» Правил дорожнього руху;

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, що заборонено п.2.9 «г» Правил дорожнього руху;

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (п.2.5 Правил дорожнього руху).

Згідно до ст.251 КУпАП доказом в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Як вбачається із ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення за №345600 від 29.05.2025 року працівником поліції Олексюком Б.С. було зазначено про те, що громадянин ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. У ст.284 КУпАП передбачено про те, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Так як суд не повинен збирати докази по адміністративній справі, враховуючи вимоги ст.284 КУпАП, суд вважає, що відсутні законні підстави для повернення цього протоколу для належного оформлення. Суд приходить до висновку, що протокол №345600 від 29.05.2025 року, у якому описано суть адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 , та у якому викладена суть адміністративного правопорушення вчиненого неіснуючим громадянином ОСОБА_1 , суд вважає, що при складанні протоколу були порушені вимоги ст.256 КУпАП, тому суд не враховує цей протокол при ухваленні постанови по зазначеній адміністративній справі, як недопустимий доказ.

У судовому засіданні 3.07.2025 року свідок ОСОБА_3 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.384, ст.385 КК України пояснив, що 29.05.2025 року, працюючи інспектором поліції УПП в Одеській області, він складав протокол стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, але він не бачив, щоб водій ОСОБА_1 у його присутності керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Коли ОСОБА_1 запропонували пройти Драгер на стан сп`яніння він намагався пройти цей тест, але не зміг його пройти, тест переривався 4 рази, він переривав подих. Після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, у якому він зазначив прізвище ОСОБА_1 , він забув написати рапорт керівництву про необхідність зміни прізвища на ОСОБА_1 у протоколі за №345600 від 29.05.2025 року, та новий протокол із зазначенням прізвища ОСОБА_1 не був складений.

Проаналізувавши показання свідка ОСОБА_3 , суд враховує ці показання, як підтверджуючі факт того, що протокол стосовно ОСОБА_1 , щодо вчинення ним керування автомобілем в алкогольному сп`янінні, або відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не складався, та описка не виправлялась, та фактично підтвердив доводи сторони захисту захисника ОСОБА_1 адвоката Кравченка О.М.

У матеріалах адміністративної справи долучених до протоколу за №345600 є направлення від 29.05.2025 року для огляду у заклад охорони здоров`я ОСОБА_1 , так як зазначене направлення не підписане посадовою особою, суд не може враховувати це направлення, як доказ у цій адміністративній справі, та вважає такий доказ недопустимим.

У судовому засіданні 11.08.2025 року свідок ОСОБА_4 пояснив, що він не бачив, що ОСОБА_1 29.05.2025 року керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, та протокол складався на нього, як на власника цього автомобіля.

До протоколу про адміністративне правопорушення за №345600 від 29.05.2025 року був долучений відеозапис, згідно до якого ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, та погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер. Після того, як із технічних причин не було встановлено показників, що підтвердили стан сп`яніння, працівники поліції не запропонували пройти ОСОБА_1 медичний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, відповідно до вимог ст.266 КУпАП.

Згідно до відеозапису відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та не підтверджується, що він відмовився від проходження медичного огляду за допомогою Драгера, або у медичному закладі.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21.02.1984, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі зазначеного, суд застосовує аналогію права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із наданих суду доказів не вбачається у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, так як факт такого керування не підтвердився у судовому засідання наданими суду доказами, при застосуванні ОСОБА_1 технічного приладу Драгеру у нього не було встановлено будь-якого стану алкогольного сп`яніння. Згідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року особа вважається у стані алкогольного сп`яніння, коли показники спеціальних технічних засобів мають показання, після проведення тесту, більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно до наданих відомостей ОСОБА_1 проходив тест Драгер, що підтверджується долученим до матеріалів адміністративної справи відеозаписом, та на зазначеному відеозаписі ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду за допомогою Драгера, та працівники поліції не запропонували пройти йому медичний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, відповідно до вимог ч.3, ч.4, ч.5 ст.266 КУпАП, та п.6 розділу І, пункту 1-9 Розділу ІІ, пункту 1-8, 15-22 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року».

Крім того, суд вважає, що відповідно до протоколу за №345600 від 29.05.2025 року ОСОБА_1 взагалі не обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, так як у протоколі зазначено прізвище ОСОБА_1 .

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що матеріали адміністративної справи не містять належних та достатніх доказів, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, таких доказів не здобуто під час судового розгляду справи, суд, згідно до ст.62 Конституції України, трактує всі сумніви на користь особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення і, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у адміністративній справі в цій частині необхідно закрити.

Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше не притягався до адміністративної відповідальності, визнав вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, суд вважає за необхідне та достатнє призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу по санкціям указаних статей.

Керуючись ст.ст.40-1,221, 283, п.1 ч.1 ст.247, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, і накласти на нього стягнення по зазначеним статтям:

- за ст.122-4 КУпАП штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста ) грн. на користь держави України,

- за ст.124 КУпАП штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави України.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно накласти стягнення на ОСОБА_1 у межах санкції статті якою передбачено більш серйозне порушення штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста ) грн. на користь держави України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави України.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гаєва Л.В.