Справа № 740/2002/25 Головуючий у 1 інстанції Шевченко І. М.
Провадження № 33/4823/607/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 12 квітня 2025 року о 18 год. 29 хв., у м. Ніжині, по вул. Гімназійній, 58, ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродно блідий колір обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння - відмовився під запис на бодікамеру, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху .

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, якими встановлено факт керування ним транспортним засобом та його зупинку працівниками поліції. На думку апелянта, процедура проходження його огляду на стан наркотичного сп`яніння була порушена, оскільки він був тверезий, не мав будь-яких ознак сп`яніння, які б давали підстави для проходження такого огляду. Також, посилається на те, що свідки ймовірного правопорушення відсутні. Крім того, вказує, що йому не було роз`яснено процесуальні права, а тому вважає, що його було безпідставно притягнуто до адмінвідповаідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи судом апеляційної інстанції вживались заходи щодо виклику поліцейського, який склав протокол про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП для дачі пояснень по суті справи та можливого надання ним відповідних доказів про вчинення останнім адмінправопорушення за обставин зазначених у протоколі, проте, він в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№298550 від 12.04.2025 року, ОСОБА_1 12 квітня 2025 року о 18 год. 29 хв., у м. Ніжині, по вул. Гімназійній, 58, керував автомобілем «ЗАЗ», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродно блідий колір обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння - відмовився під запис на бодікамеру, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Викладені у даному протоколі відомості ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи працівників поліції, на яких зафіксовано розвиток подій, що передували складенню протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом вже були предметом розгляду суду першої інстанції і суд вірно визначився, що саме останній був за кермом транспортного засобу та виконував функцію водія, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, зокрема, даний факт має місце на долученому до матеріалів справи судом апеляційної інстанції відеозаписі з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції, що також особисто підтвердив і сам ОСОБА_1 , надавши відповідні пояснення працівникам поліції.

З протоколу про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія на стан сп`яніння та доданого до матеріалів справи відеозапису працівників поліції вбачається (а.с.2,4,6), що поліцейським були озвучені ОСОБА_1 та занесені до протоколу ті ознаки наркотичного сп`яніння останнього, які як наслідок потягли за собою пропозицію щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, при цьому, на місці зупинки транспортного засобу поліцейським було проведено відповідний огляд водія на стан наркотичного сп`яніння і повідомлено, що його зіниці не реагують на світло, а отже, жодних порушень з боку працівника поліції, на переконання суду апеляційної інстанції, в даному випадку не було.

На думку суду апеляційної інстанції, саме усвідомлення водієм ОСОБА_1 можливого виявлення стану наркотичного сп`яніння в разі проходження відповідного огляду на стан сп`яніння саме - у закладі охорони здоров`я, і зумовило таку його поведінку.

Також, відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння було зафіксовано і на технічний носій, що узгоджується із положеннями ст.266 КУпАП.

При цьому, у силу положень ст. 266 КУпАП, за умови фіксації поліцейським огляду на стан сп`яніння або відмови від проходження такого огляду технічними засобами відеозапису участь двох свідків є необов`язковою, а тому посилання ОСОБА_1 про те, що його огляд на стан сп`яніння проведено за відсутності двох свідків, що є порушенням Інструкції, є безпідставними.

Слід зазначити і те, що будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції йому не роз`яснили його права, чим було порушено його право на захист, є непереконливими, з огляду на таке.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що останній безпосередньо засвідчив своїм підписом.

Також, ОСОБА_1 під час складання протоколу стосовно нього скористався своїм конституційним правом, яке передбачене ст. 63 Конституції України та відмовився надавати будь-які пояснення по суті порушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач