справа № 274/4440/25
провадження №3/0274/1060/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2025 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, що надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, громадянина України, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

26.062025 на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 038915 від 23.06.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, який відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, переданий на розгляд судді Базюку Ю.П.

Згідно з протоколом, 28.05.2025 о 12 год. 40 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , поруч з під?їздом № 5, що являється громадським місцем, ображав нецензурною лайкою ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена відповідальність ст. 173 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим себе не визнав. Пояснив, що в той день він розміщував на дошці оголошень звернення до громадян, в якому доводив співвласникам відомості про хід розгляду цивільної справи за його позовом до ОСББ «Віра-2а-17» про визнання поширеної інформації недостовірною і такою, що принижує честь та гідність, зобов?язання спростувати недостовірну інформацію, відшкодування моральної шкоди, з критикою фінансово - господарської роботи голови ОСББ ОСОБА_2 . В його присутності, а також в присутності його дружини ОСОБА_3 та сусіда ОСОБА_4 , ОСОБА_2 зірвав розміщені ним оголошення. З даного приводу він зробив ОСОБА_2 зауваження, що він не має права зривати розміщену ним на дошці оголошень інформацію, яка адресована співвласникам ОСББ. На зауваження ОСОБА_2 йому відповів, що він ніхто, оскільки навіть не зареєстрований в даному будинку. Його дружина - ОСОБА_3 в розмову не втручалася. ОСОБА_4 стояв мовчки. Розмова між ним та ОСОБА_2 тривала 3-5 хв., після чого він з дружино пішли з двору. Нецензурною лайкою він ОСОБА_2 не ображав. ОСОБА_1 просив провадження в справі закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол складений з порушенням вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, оскільки: протокол складений не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а майже через місяць; в протоколі не розкрита об?єктивна сторона правопорушення - не зазначено якими діями ним було порушено громадський порядок і спокій громадян; не доведена суб?єктивна сторона правопорушення; письмові пояснення в нього не відбиралися; відсутні інші відомості, необхідні для вирішення справи, а саме не було допитано дружину ОСОБА_5 ; двір будинку не є громадським місцем.

Допитана в судовому засіданні, за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в якості свідка ОСОБА_3 , пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 . За адресою АДРЕСА_2 , проживає їх донька. 28.05.2025 вона з чоловіком підійшли до під?їзду № 5, біля якого стояли ОСОБА_2 та ОСОБА_6 їх, ОСОБА_2 демонстративно зірвав з дошки оголошень повідомлення, які розмістив її чоловік. З даного приводу чоловік зробив ОСОБА_2 зауваження, у відповідь ОСОБА_2 сказав: «Ти тут ніхто, чухай вальсом». Нецензурною лайкою до ОСОБА_2 чоловік не висловлювався. Її чоловік нецензурну лайку не вживає взагалі.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду повідомив, що вже три роки як він є головою ОСББ «Віра-2а-17», а також він є депутатом Бердичівської районної ради від партії «Слуга народу». З ОСОБА_1 він не спілкується впродовж трьох років, між ними неприязні відносини. ОСОБА_1 постійно його ображає нецензурною лайкою, також був випадок з нанесенням йому тілесних ушкоджень. 28.05.2025 він стояв в дворі будинку за адресою; АДРЕСА_3 та виконував свій громадянський обов?язок як депутат і розмовляв з ОСОБА_4 . В цей час з під?їзду будинку вийшов ОСОБА_1 і почав з них насміхатися та його ображати, погрожувати, що знищить, заколотить в гроб, закопає в яму. З даного приводу він йому зробив зауваження. За ОСОБА_1 з під?їзду вийшла його дружина ОСОБА_3 , яка теж почала ображати його нецензурними словами, погрожувати знищенням та тюрмою. Цю розмову, крім ОСОБА_7 , чула також його дружина, а також багато людей з будинку спостерігали з вікон.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_4 . 28.05.2025 він вийшов на вулицю на перекур, до нього підійшов ОСОБА_2 і вони розмовляли. Під час розмови ОСОБА_2 побачив, що на дошці оголошень висять оголошення ОСОБА_1 та зірвав їх. В цей час з під?їзду вийшов ОСОБА_1 з дружиною і вони почали сваритися з ОСОБА_5 . Під час сварки ОСОБА_1 ображав ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував розправою, поводив себе неадекватно. погрожував затягати ОСОБА_2 по судах. Розмову між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через вікно чула його дружина ОСОБА_8 , але вона після перенесеного коронавірусу практично не ходить, тому прийти в судове засідання щоб дати пояснення не зможе. На запитання головуючого, якими саме нецензурними словами ОСОБА_1 висловлювався до ОСОБА_2 , свідок ОСОБА_4 відповів, що сильно лайливих слів ОСОБА_1 не вживав, а казав: «Я тебе затягаю по судах, я тобі зроблю, ти в мене «получиш». На запитання потерпілого як саме ОСОБА_1 його ображав, свідок відповів, що не пам?ятає.

Допитана в судовому засіданні, за клопотанням потерпілого, свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_2 28.05.2025 в першій половині дня вона доглядала за клумбою біля будинку. Приблизно в 11:00 ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_10 зірвали з дошки оголошень оголошення правління ОСББ про збори і наклеїли свої оголошення. ОСОБА_1 цинічно, грубо, зверхньо у вульгарній формі почав ображати ОСОБА_2 . В цей час на майданчику гралися діти, відпочивали на лавочках дорослі мешканці будинку. ОСОБА_1 лаявся так, що з майданчику повтікали діти, а мешканці будинку вийшли на балкон та повідкривали вікна. ОСОБА_1 погрожував ОСОБА_2 знищенням у разі, якщо наклеєні ним оголошення зникнуть з дошки оголошень. Вона побоюється ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням потерпілого, свідок ОСОБА_11 , суду повідомив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 в першому під?їзді. Конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 триває 3 роки. 27.05.2025 ОСОБА_2 повісив оголошення для мешканців будинку про збори, ввечері ці оголошення ОСОБА_1 позривав. 28.05.2025 ОСОБА_2 оголошення повісив знову, в ОСОБА_1 на них наклеїв свої. 28.05.2025 він сидів на лавці біля свого під?їзду та бачив як ОСОБА_1 вийшов з під?їзду з дружиною. ОСОБА_2 в цей час стояв в дворі біля під?їзду № 5 і розмовляв з ОСОБА_4 . ОСОБА_1 ображав ОСОБА_2 «зековською руганью, жаргоном». В цей час був повний двір дітей і на лавках сиділо багато людей. Під час конфлікту він підійшов ближче, до столу, та все чув.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_12 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суду надано:

- копію рапорту чергового Бердичівського РВП від 28.05.2025, зі змісту якого вбачається, що 28.05.2025 в 13:44 надійшло повідомлення зі служби 102, згідно якого ОСОБА_2 повідомив, що цього ж дня годину тому за адресою: АДРЕСА_3 , сусіди ОСОБА_13 та ОСОБА_14 словесно погрожували вбивством, ображали нецензурною лайкою. Зі слів заявника, наряд не потрібен, просить просто зафіксувати дану подію;

- копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.05.2025, згідно якого ОСОБА_2 просить прийняти міри до ОСОБА_1 та ОСОБА_15 , які 28.05.2025 близько 12:40, біля під?їзду АДРЕСА_5 погрожували йому фізичною розправою та ображали нецензурними словами;

- копію письмових пояснень ОСОБА_2 від 28.05.2025, згідно яких в цей день близько 12:40 він перебував за адресою свого проживання, біля під?їзду № 5, та спілкувався з мешканцем ОСОБА_4 . В цей час до них підійшов ОСОБА_1 з дружиною та почали ображати його нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою;

- копію письмових пояснень ОСОБА_4 від 23.06.2025, зі змісту яких вбачається, що 28.05.2025 о 12:40 він перебував поруч з під?їздом № 5 за місцем свого проживання. В цей час до нього підійшов голова ОСББ ОСОБА_2 і вони розмовляли. Згодом з під?їзду будинку вийшли ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_10 . ОСОБА_1 почав чіплятися словесно до ОСОБА_2 , вказуючи, що він не має права зривати з дошки оголошень наклеєні ним оголошення. ОСОБА_2 у ввічливій формі почав казати, що ОСОБА_1 не має права вивішувати оголошення без дозволу правління ОСББ. ОСОБА_1 почав ображати нецензурною лайкою ОСОБА_2 , принижував його. На прохання припинити свої дії не реагував, продовжував кричати на ОСОБА_2 , використовуючи нецензурні слова. Після того, як ОСОБА_2 повідомив, що звернеться до поліції, ОСОБА_1 з дружиною пішли з двору;

- копію письмових пояснень ОСОБА_8 від 23.06.2025 про те, що 28.05.2025 о 12:40 вона перебуваючи в квартирі та чула, як хтось голосно спілкується поруч з п?ятим під?їздом. Коли виглянула у вікно, то побачила свого чоловіка, голову ОСББ ОСОБА_2 , мешканців їхнього будинку ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_10 . ОСОБА_1 на підвищених тонах спілкувався з ОСОБА_2 , висловлювався в його адресу нецензурними словами. ОСОБА_2 намагався його заспокоїти, але ОСОБА_1 не реагував, продовжував його ображати нецензурними словами. Після того, як ОСОБА_2 повідомив, що буде звертатися до поліції, ОСОБА_1 з дружиною пішли з двору. Тамара не спілкувалася та не втручалася в розмову;

- копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 23.06.2025 про те, що 28.05.2025 до обіду він був в дворі будинку АДРЕСА_3 з метою розмістити інформацію для відома власників про рух цивільної справи за його позовом до ОСББ, а також зауважень до роботи ОСББ за період з 2023 по 2025 роки. ОСОБА_2 позривав з дошки оголошень наклеєну ним інформацію, коментуючи, що він не має права робити дані дії, що він тут ніхто, оскільки не проживає. При цьому, ОСОБА_2 висловлювався в його бік нецензурними словами. Він нецензурними словами ОСОБА_2 не ображав. ОСОБА_2 постійно звинувачує його в адміністративних правопорушення та кримінальних злочинах, підбурює власників в написанні неправдивих актів і заяв.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що вони не містять доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі.

Об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства, відповідальність за що передбачена ст. 173 КУпАП, становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Об`єктом захисту цих норм є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв, зокрема, в безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у пункті 3 постанови N 10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство - це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та обумовлені мотивом неповаги до суспільства з метою задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Отже, суб`єктивна сторона такого правопорушення (дрібне хуліганство), полягає в неповазі до суспільства, у демонстрації свої зневаги до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству. Саме умисний прояв порушником явної неповаги до оточуючих - це головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки «дрібного хулігана». За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства. Дії ж, що супроводжувалися ознаками хуліганства, але були викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, не можуть бути кваліфіковані як хуліганство, за виключенням, коли вони були поєднані з очевидним для винного порушенням громадського порядку та спокою громадян.

Так, розглядаючи вказану справу в розрізі взаємовідносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які мають тривалу історію неприязних, а точніше сказати ворожих відносин між собою (численні скарги, позови, звернення до правоохоронних органів один на одного, про що вони вказали під час судового розгляду та частково підтвердили документально, категоричне несприйняття один одного), суд має досить ретельно проаналізувати та надати оцінку доказам, які були зібрані працівниками поліції та надані сторонами в судовому засіданні, оскільки ці докази містять протилежні фактичні дані і від їх достовірності залежить і результат судового розгляду.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість не визнав, заперечивши будь-які нецензурні висловлювання в бік ОСОБА_2 , звинувативши його в конфлікті, який відбувся 28.05.2025 та нецензурній лайці. В свою чергу, ОСОБА_2 заперечив свою нецензурну лайку, звинувативши у всьому ОСОБА_1 та його дружину. Забігаючи наперед, варто зауважити, що про присутність дружини ОСОБА_1 на місці події ОСОБА_2 повідомив відразу під час телефонного дзвінка на лінію «102» та в своїх первісних пояснення, наданих працівникам поліції, на відміну від цивільної дружини ОСОБА_2 свідка ОСОБА_9 , про яку було заявлено лише під час судового розгляду.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка дружина ОСОБА_1 ОСОБА_3 , підтримала версію, яку повідомив її чоловік та заперечила факт нецензурної лайки з його боку.

Аналогічно, версію свою цивільного чоловіка ОСОБА_2 , підтримала свідок ОСОБА_9 , вказавши про факт нецензурної лайки ОСОБА_1 на адресу її цивільного чоловіка.

Проаналізувавши пояснення вказаних осіб, суд оцінює їх критично, як такі які надані ворогуючими сторонами та їх близькими особами, які мають свою зацікавленість в результатах розгляду справи та підтримують своїх чоловіків. До того ж, як було вказано вище, свідок ОСОБА_9 з`явилась у справі вже на стадії судового розгляду, про те, що вона була очевидцем конфлікту, до моменту допиту її судом, ніхто не повідомляв та працівниками поліції вона опитана не була (хоча з часу події до опитування свідків працівниками поліції пройшло близько одного місяця і за цей час ОСОБА_2 мав можливість заявити про такого свідка, але цього не зробив), в свою чергу, ОСОБА_1 заперечує присутність цього свідка під час конфлікту. Усі ці викладені обставини змушують суду піддавати такі пояснення критичній оцінці і звертатися до інших джерел доказування на підтвердження версії однієї з сторін, при цьому, в першу чергу суд аналізує та оцінює первісні докази, які зібрали працівники поліції.

Так, наступним доказом в справі є Рапорт чергового Бердичівського РВП, яким зафіксовано повідомлення ОСОБА_2 на лінію «102» про подію, який, по суті, є версією потерпілого та не може вважатися об`єктивним доказом, який достеменно схилив би ваги терез доказування на бік потерпілої сторони.

Аналогічно попередньому доказу, суд критично ставиться і до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_2 повідомив про подію 28.05.2025, під час якої ОСОБА_1 та ОСОБА_15 погрожували йому та ображали нецензурними словами. Вказаний протокол містить одностороннє повідомлення потерпілого про конфлікт. Хоча, слід зауважити, що під час підписання цього протоколу ОСОБА_2 не повідомив про наявність очевидців вчинення кримінального правопорушення, в графі №7 бланку протоколу наявне закреслення, що додатково свідчить на користь критичної оцінки пояснень свідка ОСОБА_9 .

Останніми доказами, які були зібрані працівниками поліції (не враховуючи письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), є письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які підтвердили версію потерпілого та факт нецензурної лайки з боку ОСОБА_1 28.05.2025. Разом з цим, допитавши в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , суд з`ясував, що останній не чув від ОСОБА_1 сильно лайливих слів, а сприймав як нецензурну лайку його погрози, на кшталт: «Я тебе затягаю по судах, я тобі зроблю, ти в мене «получиш». Тобто свідок не підтвердив факт нецензурної лайки з боку ОСОБА_1 . Допитати ж іншого свідка ОСОБА_8 суд не зміг, оскільки, зі слів її чоловіка, остання перенесла важку хворобу і з квартири не виходить.

Таким чином, з усіх доказів, які первісно були надані суду: - пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також їх дружин суд оцінив критично, оскільки вони надані ворогуючими сторонами та потребують свого підтвердження об`єктивними доказами; - рапорт працівників поліції та протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення носять суб`єктивний характер та не можуть бути визнані достатніми для підтвердження версії обвинувачення; - пояснення очевидців ОСОБА_4 та ОСОБА_8 були спростовані в судовому засіданні свідком ОСОБА_4 , який сприймав як нецензурну лайку слова, які такими не являються.

Інші докази, надані вже в ході судового розгляду, як то пояснення свідка ОСОБА_16 , суд також змушений оцінювати критично, оскільки про ці докази ніхто не повідомляв до слухання справи в суді, ані потерпілий ОСОБА_2 , ані ОСОБА_1 , ані очевидці, які були первісно допитані працівниками поліції. Додаткового сумніву в об`єктивності цих пояснень викликає і та обставина, що свідок ОСОБА_16 , як він вказав в суді, першочергово знаходився біля першого під`їзду, а події відбувалися біля п`ятого, тобто на досить значній відстані, а сам ОСОБА_16 в силу свого поважного віку, можливо і інших обставин, має слабкий слух на стільки, що не міг розчути досить голосних запитань головуючого з відстані близько двох метрів. Крім того, його пояснення спростовані свідком ОСОБА_4 , присутність якого під час конфлікту визнається усіма учасниками.

Також, якщо і допустити такий конфлікт, то його мотиви явно були не хуліганськими, а викликані тривалими неприязними стосунками між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що виключає кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Усилу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, при наявності лише показань учасників конфлікту та їхніх дружин (тобто зацікавлених осіб), які суперечать один одному, та при відсутності будь-яких інших об`єктивних доказів, спростування свідком ОСОБА_4 своїх первісних письмових пояснень, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не доведена «поза розумним сумнівом».

Слід зауважити, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП України.

На доводи ОСОБА_1 про порушення строку складання протоколу, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, за своєю юридичною природою процесуальні дії або утримання від них виступають засобом реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників правовідносин, то й процесуальні строки поділяються на строки реалізації права та строки виконання обов`язку. Їх недотримання спричиняє різні правові наслідки.

Закінчення строків реалізації права призводить до втрати можливості з боку носія цього права ним скористатися. Саме строк реалізації права може бути поновлений у встановленому порядку з відновленням і втраченої у зв`язку із закінченням строку можливості реалізувати право.

Закінчення строку виконання обов`язку не спричиняє його припинення. Обов`язкова дія повинна бути виконана і після закінчення строку.

Тобто, порушення строку складення протоколу не припиняє обов`язку працівника поліції його скласти та не свідчить про його недійсності. Разом з цим, таке порушення може бути оскаржене безпосередньому керівнику особи, що склала протокол і, як наслідок, можливе притягнення його до відповідальності.

На доводи ОСОБА_1 про те, що двір будинку не є громадським місцем суд вважає необхідним зазначити, що громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Сам конфлікт відбувся на території двору багатоквартирного будинку, тобто у місці, яке є відкритим в доступі необмеженому колу осіб, де може перебувати невизначене коло людей, що робить його громадським.

Зважаючи на прийняте рішення про закриття провадження у справі за недоведеністю самої події адміністративного правопорушення, суд не надає оцінку усім іншим доводам ОСОБА_1 , викладених в його письмових клопотаннях.

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. Однак, до протоколу додано у якості доказів - документи в ксерокопіях, які не засвідчені належним чином відповідно до вищезазначених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 173, 245, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Базюк