Справа № 442/5066/25 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О. В.
Провадження № 33/811/1178/25 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року. Львівський апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі потерпілої ОСОБА_1 , представника потерпілої Білінського Б.П. (в режимі відеоконференції), розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 липня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП,

встановив:

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2025 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з конфіскацією собаки порода «німецька вівчарка». Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Згідно постанови суду 25.06.2025 року приблизно о 22.00 год. АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вигулювала собаку за місцем свого проживання без намордника та повідка, внаслідок чого собака перестрибнула огорожу та напала на собаку ОСОБА_1 , внаслідок чого собака загинула, чим було завдано ОСОБА_1 матеріальних збитків.

На дану постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції справа розглянута неповно та не об`єктивно, вважає протокол про адміністративне правопорушення неналежним та недопустимим доказом в справі, оскільки в ньому не викладено всіх необхідних обставин, відсутні покликання на норми правил, які були порушені під час утримання собаки, в самому протоколі як свідки зазначені близькі родичі ОСОБА_1 , які не були очевидцями події. Також апелянт зазначає, що її собака породи «німецька вівчарка» постійно перебуває на подвір`ї у вольєрі, в матеріалах справи відсутня будь-яка фото та відео фіксація місця події, оформлення та складення адміністративних матеріалів, також працівники поліції не відбирали в неї жодних пояснень, з її участю не складали протокол про адміністративне правопорушення, та вказали що їм достатньо лише пояснень ОСОБА_1 , а сам протокол направлять поштою.

На апеляційний розгляд ОСОБА_2 не прибула та про причини неявки не повідомила, хоча про дату та час розгляду справи вона була повідомлена належним чином судовою повісткою від 11.08.2025 року, а отже за таких обставин у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи № 442/5066/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення потерпілої та її представника,, заперечили апеляційні вимоги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ВАД №228698 від 26.06.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.2), поясненнями ОСОБА_1 від 26.06.2025 року (а.с.5), долученими відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано всі необхідні обставини, зокрема факт виявлення працівниками поліції загризеної собаки породи «померанський шпіц» на подвір`ї ОСОБА_1 , обставини спілкування працівників поліції з ОСОБА_2 , яка не заперечила факту про те, що її собака породи «німецька вівчарка» загризла собаку породи «померанський шпіц», належну ОСОБА_1 , та в подальшому відмовилася від отримання складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно санкції статті.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_2 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 липня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.