Справа № 346/2918/25
Провадження № 33/4808/533/25
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Луцака А.О. на постанову Коломийського міськрайонного суду від 25 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винним за ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,6 грн.

Згідно постанови, 26.05.2025 року о 13 год. 36 хв. ОСОБА_1 в м. Коломия, по вул. Братів Білоусів, Івано-Франківської області, повторно протягом року (постановою серії ЕПР1 №182118 притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП) керував автомобілем марки «Audi A4», номерний знак « НОМЕР_1 », при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Луцак А.О. вказує на те, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події та порушення норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що докази повторності правопорушення є неналежними, оскільки поліцейські надали копії двох постанов суду з реєстру судових рішень, щоб підтвердити повторність правопорушення. Захист вважає ці докази неналежними, оскільки вони не були належним чином засвідчені, не містили підпису судді та відмітки про набрання ними законної сили. Оскільки попередні притягнення до адміністративної відповідальності не доведені, кваліфікація за ч.5 ст.126 КУпАП є безпідставною. Зауважує на суперечливості відомостей про місце правопорушення. У рапортах поліцейських вказано, що місце керування транспортним засобом є м. Коломия, пр. Грушевського, а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено м. Коломия, вул. Братів Білоусів. Також на думку захисника, не доведеним є факт керування транспортним засобом. Наданий відеозапис не підтверджує факт керування автомобілем. На відео поліцейський підійшов до автомобіля, за кермом якого сидів ОСОБА_1 , але двигун автомобіля не був заведений і він не рухався. Вважає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на незаконних доказах або припущеннях, а всі сумніви щодо вини особи тлумачаться на її користь.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник Луцак А.О. в судове засідання апеляційного суду не з`явився, будь-яких клопотань про відкладення апеляційного розгляду не заявив.

ОСОБА_1 просив розглядати апеляційну скаргу без захисника та частково підтримав апеляційну скаргу. Апеляційному суду він пояснив, що дійсно керував транспортним засобом за обставин наведених у протоколі. Вчинив він правопорушення через необхідність відігнати автомобіль своєї матері додому. Він усвідомлював, що перед цим вже двічі притягувався до адміністративної відповідальності. Ті рішення він не оскаржував, оскільки там не було штрафу. На даний момент проходить навчання в автошколі і планує отримати посвідчення водія.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши апеляційні доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова підлягає зміні в частині накладеного адміністративного стягнення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов?язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №342206 від 26.05.2025 року за ч.5 ст. 126 КУпАП (а.с.1); даними постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.02.2025 року, отриманою з Єдиного державного реєстру судових рішень в режимі повного доступу, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, дата набрання законної сили 18.02.2025 року (а.с. 6); даними постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.01.2025 року, отриманою з Єдиного державного реєстру судових рішень в режимі повного доступу, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, дата набрання законної сили 21.01.2025 року (а.с.7); відеозаписом (а.с.8).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків про винуватість ОСОБА_1 .

Зазначені обставини підтвердив і ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційні доводи в частині недоведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин встановлених судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження.

Разом з тим, постанова суду в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами суперечить вимогам діючого законодавства.

Так, право на керування транспортними засобами посвідчується відповідним документом, а саме посвідченням водія, що передбачено Законом України «Про дорожній рух» та п. 2.1 ПДР України.

Визначення поняття «водій» є чітким та однозначним у зазначеному пункті ПДР це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.24 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, тобто йому не було у встановленому законом порядку надано право керувати транспортними засобами.

Згідно принципу індивідуалізації відповідальності, передбачено, що адміністративне стягнення має бути співмірним і реальним у виконанні. Застосування позбавлення права керування до особи, яка фактично ніколи такого права не мала, порушує принцип справедливості покарання, закріплений у ст. 61 Конституції України та ст. 33 КУпАП.

Отже, застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами є незаконним. До нього може бути застосований виключно без позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи вищевикладене, постанова підлягає зміні в частині визнання ОСОБА_1 водієм та виду накладеного адміністративного стягнення.

В решті постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Луцака А.О. задовольнити частково.

Постанову Коломийського міськрайонного суду від 25 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови вказівку, що ОСОБА_1 є водієм.

Вважати ОСОБА_1 таким, на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., без оплатного вилучення транспортного засобу.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт