Справа №443/528/25
Провадження №3/443/247/25
ПОСТАНОВА

іменем України

20 серпня 2025 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 27.03.2025 о 18 год 00 хв у м. Ходорів, вул. Героїв Майдану (600-річчя), 52 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Захисник подала до суду клопотання, у якому зазначила про відсутність заперечень у ОСОБА_1 щодо розгляду справи за його відсутності, оскільки він не може прибути у судове засідання, а також просить суд закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, в обґрунтування чого покликаючись на те, що органи поліції не дотримались встановленого законом порядку фіксації правопорушення та зібрання і оформлення доказів. ОСОБА_1 , під час процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист та свідчить про істотне порушення його права на захист. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом в даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом. Із відеозапису, який долучений поліцейським до матеріалів справи, вбачається, що момент виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 фактично відсутній (виявлення відповідних ознак на відеозаписі не зафіксовано). Окрім того, у стороннього спостерігача повнолітнього віку, який не має жодної медичної підготовки, при перегляді відеозаписів не виникло б сумніву у тому, що ОСОБА_1 , не перебував в стані алкогольного сп`яніння, так як його поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова вказують на відсутність ознак алкогольного сп`яніння, які вказані у протоколі. Також вважаємо, що при розгляді вказаної справи мають бути враховані вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, а саме про те, що суд не має процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, копії протоколу про правопорушення. Копія протоколу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП міститься в матеріалах справи, що безумовно свідчить про те, що така йому не була вручена, і що слід розцінити, як ще одне істотне порушення його права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено приписами ст. 254 КУпАП. Всупереч вимогам приписів ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції не було забезпечено ОСОБА_1 проведення такого огляду у найближчому медичному закладі, а саме у КНП «Жидачівська міська лікарня» Жидачівської міської ради Стрийського району. Крім того, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження. Поліцейський, не отримавши від ОСОБА_1 відповіді щодо вимоги пройти в установленому порядку медичний огляд, за незначний період часу, потрактував відсутність відповіді саме як відмову ОСОБА_1 від проходження цього огляду і повідомив останньому про перехід до складання протоколу про адміністративне правопорушення, чим самим дійшов передчасного і помилкового висновку, оскільки ОСОБА_1 ані діями, ані словами на відмовлявся від проходження згаданого огляду. Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності, сторона захисту доходить переконання, що поліцейським не був у повній мірі дотриманий порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку. Протокол про адміністративне правопорушення, а також акт і направлення не узгоджуються з відеозаписами з наведених вище мотивів, а також не є достатніми доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення. Інших належних та допустимих доказів його вини у вчиненні цього правопорушення не надано. Поруч з цим наданий поліцейськими відеофайл не є безперервним, з чим не узгоджуються висновки Верховного Суду України.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні захисник повністю підтримала подане клопотання, зазначивши, що у разі, якщо суд дійде висновку про наявність у діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, то просить застосувати статтю 69 КК України та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем та у нього є необхідність у подальшому керувати транспортними засобами для виконання завдань, пов`язаних з проходженням служби.

Суд, заслухавши аргументи захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №283391 від 27.03.2025, згідно з яким ОСОБА_1 27.03.2025 о 18 год 00 хв у м. Ходорів, вул. Героїв Майдану (600-річчя), 52 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3);

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4368693 від 27.03.2025, яка підтверджує обставину керування ОСОБА_1 27.03.2025 о 18 год 00 хв у м. Ходорів, вул. Героїв Майдану (600-річчя), 52 транспортним засобом «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 та допущення порушення ним ПДР (а.с.7);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук), які відповідають ознакам сп`яніння, зазначеним у протоколі, а також зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецзасобу «Alcotest 6820» та проставлення ним особистого підпису у акті (а.с.5);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.03.2025, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_1 , а саме: КНП «Ходорівська МЛ», виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук), а також зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №283391 (а.с.6);

долученими до матеріалів справи відеозаписами на носії інформації (компакт-диску), які дозволяють чітко встановити обставини справи, дії, поведінку та зміст розмови осіб (особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та поліцейського) на місці зупинки транспортного засобу, з яких вбачається обставина керування ОСОБА_1 транспортним засобом та чітке висловлення ним відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.8).

Проаналізувавши вищевказані документи, відеозаписи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості.

Суд критично оцінює аргументи захисника з наступник підстав.

Наявність у водія відповідних ознак алкогольного сп`яніння сприймається уповноваженою особою (поліцейським) суб`єктивно, а перебування водія у стані сп`яніння підтверджується або спростовується оглядом на стан сп`яніння, який проводиться відповідно до встановленого порядку (або на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецзасобу, або у закладі охорони здоров`я). Доводи захисника про неперебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, так як його поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова вказували на відсутність ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені у протоколі, є виключно суб`єктивним сприйняттям нею обстановки та не може сприйматися судом як фактичні дані або ж обставини, наявність яких породжує об`єктивні сумніви у достовірності викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Суд зауважує, що наявні у матеріалах справи відеозаписи дійсно не є безперервними, однак вони дозволяють достеменно встановити обставини, що підлягають доказуванню у цій справі, зокрема виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, висловлення поліцейським ОСОБА_1 вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та чітке висловлення ОСОБА_1 відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Згадані відеозаписи повністю спростовують аргументи захисника щодо не роз`яснення ОСОБА_1 права на реальну допомогу адвоката та не повідомлення йому виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння. Окрім цього, суд зазначає, що виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, окрім іншого, знайшли своє відображення як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також, суд зауважує, що матеріали справи (зокрема відеозаписи) не містять обставин на підтвердження висловлення ОСОБА_1 бажання скористатися юридичною допомогою адвоката.

Суд звертає увагу на те, що у пункті 18 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №283391 від 27.03.2025 наявний запис уповноваженої особи «відмовився», що свідчить про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від отримання копії протоколу. Зазначений запис узгоджується з приписами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395. Більше того, матеріали справи не містять і стороною захисту не надано суду фактичних даних на підтвердження того, що стосовно ОСОБА_1 мали місце протиправні дії зі сторони працівників поліції, через які він був позбавлений можливості надати власні пояснення, зауваження, заперечення, заявити клопотання, а також проставити особистий підпис у оформлюваних уповноваженою особою документах, зокрема, протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Аргументи захисника щодо незабезпечення працівниками поліції ОСОБА_1 проведення огляду на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, а саме у КНП «Жидачівська міська лікарня» Жидачівської міської ради Стрийського району та відсутність у матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом і передачі керування іншій уповноваженій особі не мають юридичного значення для розгляду цієї справи. Суд зауважує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відтак поліцейськими не забезпечувалося його доставлення до закладу охорони здоров`я. А відсторонення водія від керування транспортним засобом застосовується як запобіжний захід з метою забезпечення безпеки дорожнього руху та запобігання можливим аварійним ситуаціям, які можуть виникнути, зокрема, через стан водія, відтак незастосування такого не є істотним порушення порядку огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, передбаченого статтею 266 КУпАП.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Правових підстав для застосування статті 69 КК України при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд не вбачає.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови оголошено 21.08.2025 о 08 год 50 хв.

Суддя А.І. Павлів