Справа № 755/725/25 Головуючий в суді І інстанції - Левко В.Б.
Провадження № 33/824/3190/2025 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Малюги В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Малюги Вадима Миколайовича на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року, якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 28 грудня 2024 року о 01 год 05 хв ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Кіа Sorento» НОМЕР_1 по бульвару Ярослава Гашека, м. Київ в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Drager Alcotest тест 5035, результат тесту 2.51 %. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 2.9 Правил дорожнього руху України.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року у ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_2 - адвокат Малюга В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 30.04.2025 та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана постанова винесена із порушенням норм матеріального права.

Захисник вказує, що 28 грудня 2024 року ОСОБА_2 їхав з роботи пізно ввечері. Він мешкає неподалік Дарницької площі. Прийшовши додому, виявив що забув у машині речі та повернувся назад. В подальшому до нього підійшли працівники патрульної поліції та почали перевіряти документи. Його автомобіль не зупиняли працівники патрульної поліції. На відео авто припарковано та не рухається. ОСОБА_2 збирався переставити своє. Але Патрульні перегородили дорогу своїм службовим авто та перешкодили йому це зробити.

Крім того, працівники поліції не запропонували ОСОБА_2 проїхати до лікаря всупереч ст. 266 КУпАП.

Також захисник звертає увагу на те, що мундштуки, які використовували працівники патрульної поліціяї для огляду ОСОБА_2 , були китайського виробництва, а перевірка водія на стан сп`яніння приладом Drager-Alcotest вважається недійсною, якщо поліцейські використовують не оригінальний мундштук Drager Alkotest Mouthpieces Standart (трубка в яку дихає водій для відбору проб дихання). Разом з цим, при використанні газоаналізаторів Drager-Alcotest повинні використовуватись виключно оригінальні мундштуки, щоб уникнути непорозумінь щодо правильності результатів вимірювань. Китайські мундштуки мають зовнішні та внутрішні конструктивні та технологічні відмінності від оригінальних мундштуків, що впливає на точність та якість вимірювання. Оригінальні мундштуки як зі зворотним клапаном так і без зворотного клапана на своїй поверхні мають символ «Повторно використовувати заборонено» (закреслена цифра 2 у колі), знак «СЄ», рельєфне маркування та чіткий рельєфний логотип «Drager» та ін. символи. Китайський мундштук, який було використано поліцейськими в зазначеній справі, не мав таких символів.

Окрім порушень Інструкції по використанню приладу Drager, працівники поліції зупинили водія по за зоною їх дислокації, яка їм була прописана в Листі дислокації по маршруту їх чергування, провели огляд на стан сп`яніння без участі двох свідків, не відправили для подальшої перевірки в найближчий медичний заклад.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 та його захисника Малюги В.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді вислухав пояснення захисника правопорушника, дослідив письмові докази у справі, та, за відсутності жодних клопотань щодо дослідження додаткових доказів або виклику і допиту в суді свідків, постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 206923 від 28 грудня 2024 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_2 . Будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколу ОСОБА_2 не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав (а.с. 2);

- в результаті тесту приладу «Драгер» від 28.12.2024, відповідно до якого результат тесту складає 2,51%о (а.с. 3);

- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння - проба позитивна 2,51%о (а.с. 5);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, на якому зафіксований огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 11).

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки не був згодний з її результатом, а поліцейські не запропонували проїхати на огляд до закладу охорони здоров`я - є безпідставними. Так, із відеозапису з боді камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_2 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, дізнавшись від поліцейських, що результат даного огляду 2,51%о не заперечував, на пропозицію поліцейських проїхати до закладу охорони здоров`я не дав згоди. Також під час розмови з поліцейськими вказував, що вживав алкогольні напої. Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння - проба позитивна 2,51%о, поставив свій підпису підтвердження згоди з результатом огляду.

Доводи захисника про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений без застосування оригінального мундштука до приладу Drager Alcotest, що може призвести до непорозумінь щодо правильності результатів вимірювань, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки за наявності сумніві у результаті тестування стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 не був позбавлений права про це заявити поліцейським та у зв`язку з чим пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, куди б його доставили патрульні.

Доводи захисника про те, що матеріали справи, так само як і наявні відеозаписи не містять відомостей (доказів) факту керування ОСОБА_2 у час та дату, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення будь-яким транспортним засобом, у тому числі автомобілем марки «Кіа Sorento» НОМЕР_1 », були ретельно перевірено місцевим судом та обґрунтовано спростовані в оскаржуваному судовому рішенні.

Відтак, на переконання апеляційного суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння та керування у такому стані транспортним засобом.

Щодо доводів апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, яка містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Суддя районного суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи, та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_2 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 30 квітня 2025 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу адвоката Малюги В.М. слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Малюги Вадима Миколайовича - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко