Справа № 697/1502/25
№ пров. 3/697/735/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Деревенський І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Черкаській області Державної податкової служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої на посаді головного бухгалтера у Канівській філії ТОВ «КЛУБ СИРУ»,-

-у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2025 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 356/23-00-24-06-19 від 12.06.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером Канівської філії ТОВ «КЛУБ СИРУ», вчинила правопорушення за п.51.12 ст. 51 та п 176.2 «Б» Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, із змінами та доповненнями, в частині достовірності та повноти відображення інформації в Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма «1-ДФ), за ІІІ-ІV квартали 2018 та за кожний звітний квартал 2019 року; за абз. 2 п. 57.1 ст. 57 , пп. 164.2.11 ст. 164, п. 164.5 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 170.9.1, пп. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170, абз. «а» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, із змінами та доповненнями, що призвело до заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 121756,27 грн. за 2019 рік; за пп. 1.2, пп.1.3, пп.1.4, пп.1.6 п.16 1 підрозділ.10 розд. ХХ та абз. 2 п. 57.1 ст. 57.1 ст.57, пп. 164.2.11 п.164.2 ст. 164, п. 164.5 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп.170.9.1., ппю170.9.2, п. 170.9 ст. 170, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, із змінами та доповненнями, що призвело до заниження податкового зобов`язання по військовому збору в сумі 8320, 09 грн. за 2019 рік. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, через канцелярію суду подала письмові пояснення, відповідно до яких просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та письмове пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-4 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян

З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

В матеріалах справи наявний лише неповний витяг ймовірно з акту від 26.05.2025 №7117/23-00-07-01-01/37146854, який розпочинається з 4 аркуша по 9 аркуш, потім з 15 аркуша по 19, на підставі якого і був складений протокол. Інших належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення немає.

Крім того, у своїй практиці Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. В силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню. Дана правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №П/811/2893/14.

Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Згідно з положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04, ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог ч. 2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Між тим, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. ст. 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

В цьому разі стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надав орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи в їх сукупності, суд вважає, що вина головного бухгалтера Канівської філії ТОВ «КЛУБ СИРУ» ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, не доведена «поза розумним сумнівом», оскільки відсутні беззаперечні, належні та допустимі докази як на підтримку такої версії.

При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, у ході дослідження доказів, виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно положень ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи, мають бути витлумачені судом на користь останнього.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 163-4 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №697/1502/25 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови

Суддя Канівського

міськрайонного суду І. І. Деревенський