Справа №461/6421/25
Провадження №3/461/2363/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д., за участю прокурора Яреми О.Б., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Слотило Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу організації роботи та розвитку персоналу у Львівській області Управління персоналу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, являючись відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №80/03 від 16.01.2024 ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу організації роботи та розвитку персоналу у Львівській області Управління персоналу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за строковим трудовим договором з 17.01.2024 року.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язана була подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік до 00:00 год. 01.04.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, лише 05.04.2024 о 13:13 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, у ОСОБА_1 відсутні.

Опрацюванням відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 , в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 05.04.2024 о 13:13 год., подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердила факт несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік. Подала клопотання про закриття провадження у адміністративній справі, яке мотивувала тим, що 17.01.2024 року її вперше було призначено на посаду державної служби і відповідно вона не була повною мірою обізнана з усіма вимогами щодо обов`язку декларування, передбаченими Законом України «Про запобігання корупції». Зазначила, що до завершення строку подання декларації вона вчасно подала декларацію кандидата на посаду, яка за формою та змістом є ідентичною щорічній декларації і повною мірою містить усі відомості, що підлягають декларуванню за звітний 2023 рік. Наголосила, що жодних належних інструкцій чи офіційних роз`яснень від уповноваженої особи з питань запобігання корупції щодо порядку та строків подання щорічної декларації вона не отримала. За таких обставин вказала, що у неї був відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в судовому засіданні просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю діяння, оголосивши їй усне зауваження.

Прокурор в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення підтримала. Просила накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши думку особи відносно якої складено протоколи та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація), за минулий рік за формою, що Національного визначається Національним агентством. офіційному веб-сайті

Згідно наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №80/03 від 16.01.2024 ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу організації роботи та розвитку персоналу у Львівській області Управління персоналу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за строковим трудовим договором з 17.01.2024 року.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язана була подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік до 00:00 год. 01.04.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, лише 05.04.2024 о 13:13 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, у ОСОБА_1 відсутні.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відео записуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При оцінці доказів суд керується принципом «поза розумним сумнівом», згідно якого доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Факт вказаних порушень чинного законодавства доводиться наступними дослідженими в ході розгляду справи доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення №616 від 06.08.2025 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

-скріншотами з офіційного сайту НАЗК;

-копією щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік ОСОБА_1 ;

-копією наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №80/03 від 16.01.2024 року про призначення ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста відділу організації роботи та розвитку персоналу у Львівській області Управління персоналу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за строковим трудовим договором з 17.01.2024 року;

-попередженням про встановлені законодавством України обмеження, пов`язані з прийняттям на державну службу та її проходженням, підписаним ОСОБА_1 17.01.2024 року.

Вищенаведені докази доводять факт вчинення правопорушення та узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні, доводять обов`язок в особи подати декларацію та факт несвоєчасної її подачі.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не була повідомлена про обов`язок своєчасного подання декларації уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування повністю спростовуються наявним в матеріалах справи попередженням про встановлені законодавством України обмеження, пов`язані з прийняттям на державну службу та її проходженням, підписаним ОСОБА_1 особисто 17.01.2024 року.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення доведена повністю.

Вирішуючи питання притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини вчинення адміністративного правопорушення, особу правопорушниці, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась. Також, суд враховує відсутність тяжких наслідків від вчинених правопорушень.

Беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, з врахуванням положень визначених ст. 36 КУпАП, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Поряд з цим, суд зазначає, що одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії правопорушенням, пов`язаним з корупцією є невідворотність відповідальності за вчинення таких правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначні. Відтак, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону. А тому, підстави, які наведені ОСОБА_1 та її захисником для визнання вчиненого корупційного адміністративного правопорушень, малозначним - відсутні.

Крім того, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення на правопорушника підлягає стягненню 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 36, 172-6, 247, ст. 283, ст. 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Мироненко Л.Д.