Номер провадження: 33/813/926/25
Номер справи місцевого суду: 496/2084/24
Головуючий у першій інстанції Пасечник М. Л.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання Громовенко А.Г.,

адвоката Мамая Артура Сергійовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних засобів, клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 03 вересня 2024 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 03 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір.

На вищевказану постанову суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 28 лютого 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Також, в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що постанову суду на руки не отримував, тому був позбавлений направити апеляційну скаргу у встановлений строк.

Вивчивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді від 03 вересня 2024 року закінчився 13 вересня 2024 року.

За загальним правилом, пропущений процесуальний строк підлягає поновленню, якщо причини його пропущення є поважними.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами. Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.

Разом з цим, поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявне судове провадження відносно нього за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується підписом в протоколі про адміністративне правопорушення про дату, час та місце слухання справи, а також зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.1, 20, 21).

Копію повного тексту постанови Біляївського районного суду Одеської області від 03 вересня 2024 року ОСОБА_1 отримав 12 вересня 2024 року, що підтверджується розпискою (а.с. 17).

12 вересня 2024 року між ОСОБА_1 та адвокатом Задорожною О.В. було укладено договір про надання правової допомоги в Біляївському районному суді Одеської області по справі №496/2084/24 (а.с.18).

16 вересня 2024 адвокат Задорожна О.В. ознайомилася з матеріалами справи та отримала копію відеозапису (а.с. 18).

Однак, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду лише 28 лютого 2025 року та просив поновити строк на оскарження постанови посилаючись на те, що постанову суду на руки не отримував, тому був позбавлений направити апеляційну скаргу у встановлений строк.

Доводи ОСОБА_1 наведені в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, спростовуються матеріалами справи та не містять посилань на обставини, що об`єктивно унеможливили апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 03 вересня 2024 рокуу передбачений законом строк.

Також, суд звертає увагу на те, що посилання захисника Навалішена М.В. на те, що адвокатом Задорожною О.В. не зважаючи на підписаний договір про надання правничої допомоги не було подано апеляційну скаргу, що є підставою для поновлення строку, суд вважає необгрунтованими з підстав того, що ані ОСОБА_1 , ані захисником Мамаєм А.С. не надано доказів які б підтверджували розірвання договору правової допомоги з адвокатом Задорожною О.В., чизвернення зі скаргою на дії адвоката до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Доводи адвоката ОСОБА_2 , захисника Навалішена М.В. про те, що з 17 серпня 2024 року він знаходився у відрядженні, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки у ОСОБА_1 був укладений договір правової допомоги з адвокатом, якому він делегував повноваження на його захист по даній справі.

З огляду на викладене, враховуючи, що в апеляційній скарзі не наведено обставин, які свідчать про обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто, не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк, а також не надано будь-яких доказів поважності причин пропуску такого строку, які б об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 оскаржити постанову судді в апеляційному порядку у встановлений законом строк, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 03 вересня 2024 року.

Оскільки в поновленні строку на апеляційне оскарження відмовляється, апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження залишити без задоволення.

У поновленні строку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 03 вересня 2024 року - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 серпня 2025 року.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева