Справа № 354/70/25
Провадження № 33/4808/536/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк О. М.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю ОСОБА_1 та її захисника Гороха О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гороха О.П. на постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винуватою за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,6 грн.

Згідно постанови, 04.01.2025 о 03.20 год. в с. Микуличин по вул. М. Грушевського, неподалік магазину «SPAR», ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки AUDI A6 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру. Від керування транспортним засобом відсторонена. Порушила вимоги пункту 2.5 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Горох О.П. вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд дійшов хибного висновку про нібито відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не врахувавши її фактичної поведінки, належних пояснень та прямих доказів, зокрема відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції, долучених до матеріалів справи. Із цих відеозаписів беззаперечно випливає, що ОСОБА_1 не заперечувала проти проведення огляду на стан сп`яніння, однак наполягала на його здійсненні в закладі охорони здоров`я, а не на місці події. Згідно з п.6 Порядку № 1103 та п.7 Інструкції № 1452/735, працівники поліції були зобов`язані скласти направлення до лікарні та забезпечити доставку особи для проходження огляду, чого зроблено не було. Відмова проходити огляд на місці не є правовою підставою для констатації відмови загалом. Пряма згода ОСОБА_1 на проходження огляду в медичному закладі спростовує ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Більше того, з відео видно, що ОСОБА_1 перебувала у складних погодних умовах разом із дитиною та чоловіком, поводилася спокійно, орієнтувалася в ситуації, не мала жодних зовнішніх ознак сп`яніння, а її вимоги пройти огляд саме в лікарні були чіткими, послідовними та логічними. Протокол, рапорт і акт огляду, які покладені в основу постанови суду, були складені із порушенням вимог закону. Так, відповідно до відео та пояснень самих учасників подій, акт огляду та направлення до КНП «Яремчанська ЦМЛ» складалися без участі ОСОБА_1 , їй не були надані на ознайомлення, вона не вносила в них жодних записів, попри зазначення в акті, що нібито особа «відмовилася». Усі графи заповнені однією особою, а саме поліцейським Стефураком Р.І. Вказаний документ складався не на місці події. Крім того, відео з нагрудних камер підтверджує, що ніякого направлення для проходження огляду в медзакладі поліцейським не вручалося, огляд не проводився, а сама особа продовжувала перебувати в транспортному засобі або поруч із ним без будь-яких дій з боку правоохоронців щодо оформлення належного огляду. Така поведінка працівників поліції є прямим порушенням Порядку № 1103 та Інструкції № 1452/735, які регламентують, що поліцейські зобов`язані не лише оформити направлення, а й забезпечити фізичну доставку особи до закладу охорони здоров`я протягом 2 годин. Також у скарзі обґрунтовано наголошено на грубому порушенні прав ОСОБА_1 на захист. Вона не була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в Яремчанському міському суді, оскільки повістки надсилалися на адресу: АДРЕСА_1 , яка не є ні зареєстрованим, ні фактичним місцем її проживання. Реальна адреса: АДРЕСА_2 , що підтверджено довідкою ВПО та договором оренди житла. Всі поштові відправлення було повернуто з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою». Суд, не переконавшись у належному повідомленні, провів розгляд справи за її відсутності, що є підставою для безумовного скасування судового рішення. Окрім цього, суд не надав належної оцінки відеодоказам, обмежившись поверховим аналізом формально складених поліцейськими документів. Протокол, акт та направлення на огляд не можуть вважатися належними доказами вини, оскільки вони суперечать не лише відеоматеріалам, а й поясненням свідка - ОСОБА_1 , який безпосередньо перебував поруч і підтвердив її готовність пройти огляд у лікарні. Суд порушив принцип змагальності та не дотримався обов`язку всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності. Ст. 8 Конституції України проголошує принцип верховенства права, а ч.2 ст.62 прямо вказує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З огляду на викладене, апелянт вважає, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду, вона лише наполягала на його здійсненні в медичному закладі; працівники поліції порушили встановлений порядок проведення огляду та складання відповідних документів; відеозаписи спростовують твердження про відмову від огляду та відображають неправомірну бездіяльність поліцейських; розгляд справи було здійснено за відсутності ОСОБА_1 та її захисника, які не була повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду; висновки суду не ґрунтуються на всебічному та об`єктивному дослідженні матеріалів справи; порушено її право на захист, гарантоване Конституцією України.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, останню скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, вивчивши інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Пропущений строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню.

Так, згідно з положеннями КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, ОСОБА_1 не була повідомлена про Найменування суду на розгляд якого направляється її справа про адміністративне правопорушення, а тому не мала можливості періодично цікавитися ходом справи. Повістки на ім`я ОСОБА_1 були направлені не за її адресою проживання чи перебування, а тому не були нею отримані.

Таким чином, з метою відновлення доступу особи до правосуддя, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Справа не містить даних, що підтверджують своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.

Згідно довідки від 19.06.2023р. №3002- про взяття на облік ВПО, ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно договору про оренду нерухомого майна, ОСОБА_1 з 01 травня 2023 року орендує житло за адресою: АДРЕСА_3 .

Працівники поліції невірно вказали в протоколі адресу проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , а тому жодна з повісток їй не надходила.

Крім того, як зазначено вище, в протоколі не зазначено суд, на розгляд якого направляється протокол про адміністративне правопорушення, а тому, навіть у разі вручення копії протоколу, ОСОБА_1 була позбавлена можливості періодично цікавитись станом розгляду її справи.

Зазначене вказує на істотне порушення прав ОСОБА_1 на участь у розгляді справи та можливості надавати суду докази та пояснення, а також заявляти клопотання.

За таких обставин, оскаржувана постанова винесена внаслідок істотних порушень процесуальних норм права, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому підлягає скасуванню.

Дослідивши всі докази, апеляційній суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, відповіла відмовою.

Проте такі обставини не знайшли свого підтвердження та спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Як пояснила в суді ОСОБА_1 , 04.01.2025 вона з чоловіком та двома дітьми відпочивали в Карпатах. Одному з дітей стало зле. Вони викликали швидку медичну допомогу. Лікарі висловили підозру на COVID та ускладнене запалення легенів. Вони забрали дитину до лікарні і наказали батькам їхати за ними, щоб у разі відмови у госпіталізації дитини, забрати її у готель. ОСОБА_1 сіла за кермо, оскільки її чоловік вдень вживав алкоголь. Молодша дитина та чоловік були в якості пасажирів. Вони разом поїхали в лікарню, оформили всі медичні документи, переконалися що дитину госпіталізували та поїхали в готель. По дорозі о 03.20 год. в с. Микуличин по вул. М. Грушевського їх зупинила поліція. Погода сильно погіршилася, був мороз та падав сильний сніг. Працівники поліції сказали що з салону автомобіля є запах алкоголю, на що чоловік відповів, що він вживав алкоголь. Вони пояснили поліцейським, що їдуть з лікарні, де у дитини виявили запалення легенів, а тому порушили комендантську годину. Проте поліцейські стали наполягати на огляді на стан сп`яніння. Вона вирішила пройти огляд в закладі охорони здоров`я, про що повідомила працівникам поліції. Вони стали наполягати, щоб вона негайно їхала з ними. Вона попросила декілька хвилин, щоб зв`язатися з адвокатом та вирішити, як бути з чоловіком та дитиною, оскільки мала залишити їх на трасі в мороз та погану погоду. Проте працівники поліції не дали їй можливості вчинити будь-які дії та заявили, що розцінюють її поведінку як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Ніяких документів та протоколу працівники поліції не складали, а просто залишили їх на трасі та поїхали.

Пояснення ОСОБА_2 повністю підтвердилися сукупністю інших доказів по справі.

Так, свідок ОСОБА_3 дав показання, якими підтвердив пояснення ОСОБА_2 . При цьому він зауважив, що вживав алкоголь, а тому не міг сісти за кермо та з дитиною дістатися до готелю. Проте працівники поліції не дали їм і десяти хвилин для вирішення питання як дістатися додому. Крім того, він боявся за жінку та хотів знати, з ким з працівників поліції вона вночі поїхала, а тому хотів дізнатися їх дані, проте працівники поліції не показали свої посвідчення, а просто сіли у свій автомобіль та поїхали в невідомому напрямку. При цьому, його жінка наполягала на проходженні огляду в лікарні, оскільки не довіряла працівникам поліції провести огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля.

Підтверджуються показання ОСОБА_2 і медичними документами ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно виписки із медичної карти №10 стаціонарного хворого Яремчанської ЦРЛ, дитина захворіла 28.12.2024 року. В стаціонар направлена 04.01.2025 року о 02 годині 40 хвилин. У стаціонарі перебуває з 04.01.2025 року з 02 години 50 хвилин. Виписка зі стаціонару 13.01.2025 року. Діагноз пневмонія, фолікулярна ангіна.

Підтверджуються показання ОСОБА_2 і відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який долучено до матеріалів справи. На відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції зупинила автомобіль під керуванням ОСОБА_2 . Водію вони не представилися, не пред`явили службові посвідчення, не повідомили причину зупинки автомобіля. Перевірили документи та повідомили про запах алкоголю з салону автомобіля. Висловили пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_2 відмовилася від огляду на місці зупинки та наполягала на проходженні огляду в лікарні. Вона запитала, чи можна щоб її чоловік та дитина їхали в лікарню разом з ними, на що працівники поліції відповіли відмовою. Тоді вона попросила дати кілька хвилин, щоб зателефонувати знайомому адвокату та вирішити, як її пасажирам чоловіку та дитині, дістатися готелю. Проте, працівники поліції заявили, що розцінюють її поведінку як відмову і пішли до свого автомобіля. Через 5 хвилин ОСОБА_2 підійшла до працівників поліції та повідомила, що готова їхати до лікарні, на що працівники поліції відповіли, що вже пізно і вони будуть складати протокол. Протокол в присутності ОСОБА_2 складено не було. З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не ознайомлювали. Копію протоколу їй не вручили. Права передбачені діючим законодавством не роз`яснили.

Крім того, з відеозапису вбачається, що в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 перебувають пасажири: чоловік ОСОБА_3 та дитина ОСОБА_5 2016 року народження. На вулиці падає сильний сніг. ОСОБА_1 не має порушення мови або порушення координації рухів. Працівники поліції встановили запах алкоголю із салону автомобіля, на що ОСОБА_3 повідомив, що алкоголь вживав він.

Зазначені обставини переконують апеляційний суд, що ОСОБА_1 не мала видимих ознак алкогольного сп`яніння, не відмовлялася від проходження огляду на стан сп`яніння та не вчинила дій, які могли свідчити про її відмову та небажання пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Працівники поліції не врахували збіг негативних обставин, коли ОСОБА_1 була схвильована госпіталізацією її старшої дитини та мала прийняти миттєве рішення, як залишати чоловіка з молодшою дитиною вночі на морозі, а тому безпідставно сприйняли поведінку водія як відмову пройти огляд на стан сп`яніння.

Окрім зазначеного, працівники поліції грубо порушили вимоги ЗУ «Про національну поліцію» та «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» під час спілкування з водієм, а тому ОСОБА_2 небезпідставно відмовилася проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля.

Сукупність зазначених обставин приводить апеляційний суд до висновку, що обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не доведені поза розумним сумнівом, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Гороху О.П. строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу захисника Гороха О.П. задовольнити.

Постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт