"18" серпня 2025 р. Справа № 363/4442/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, пенсіонерка, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьої статтею 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 852393 від 22.07.2025, 10.07.2025 близько 05:40 за адресою: АДРЕСА_2 ) ОСОБА_1 порушила правила утримання собак, а саме не втримала собаку на оклик «Берізка», у зв`язку із чим остання вкусила ОСОБА_2 , що зафіксовано довідкою з травмпункту Вишгородської ЦРЛ №1999 від 10.07.2025. Дії ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за частиною третьою статті 154 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала обставини, викладені у протоколі, вказуючи, що по вулиці Кургузова рухалася із собакою на короткому повідку, рано-вранці, коли на вулиці відсутні люди та прямувала у напрямку лісу. Вказувала, про відсутність посилань у протоколі, які саме правила вона порушила, при тому, що потерпілий сам свідомо підійшов близько до собаки.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає не доведеним факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 154 КУпАП, з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною першою статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог статті 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , її дії кваліфіковані за частиною третьою статті 154 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 154 КУпАП, утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях) тягнуть за собою попередження або накладення штрафу на громадян від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від двадцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною третьою статті 154 КУпАП, дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Об`єктом адміністративного проступку за частиною третьою статті 154 КУпАП є суспільні відносини у сфері ветеринарної безпеки та охорони здоров`я населення, а суб`єктивна сторона визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах:

1) утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях (формальний склад);

2) утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну (матеріальний склад).

Стаття 154 КУпАП України є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму статті 154 КУпАП України більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. Тобто, є нормою, яка відсилає до відповідних нормативно-правових актів, що стосуються правил утримання собак та котів, які затверджуються відповідним рішенням органу місцевого самоврядування.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 1998 року у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають правила утримання та вигулювання собак, то за їх порушення власників мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм статті 154 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ і до нього висуваються певні вимоги (стаття 256 КУпАП).

Частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить необхідних для вирішення справи відомостей, зокрема не зазначено: Закон України (нормативно правового акту), вимоги якого порушено ОСОБА_1 , що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та пункту109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку»; не зазначено, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, порушила правила утримання собак та які саме дії вчинено ОСОБА_1 , що утворюють склад адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення), при тому, що формулювання фабули адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 154 КУпАП, «не втримала собаку на оклик «Бурзка», не свідчить про наявність його складу у діях особи.

З огляду на це, дії ОСОБА_1 не можуть бути кваліфіковані за частиною третьою статті 154 КУпАП, незважаючи на наслідки, встановлені та наведені у протоколі про адміністративне правопорушення та довідці з медичного закладу, оскільки умовою для такої кваліфікації, не є вчинення будь-яких дій, відповідальність за які, передбачена частиною першою цієї статті.

Крім цього, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , уповноваженою на те особою не встановлено та у матеріалах справи відсутні документи, які дозволяють ідентифікувати тварину (порода, окрас, стать, вік собаки), за якими вона має бути ідентифікована та, яку внесено до Переліку небезпечних порід собак.

Відповідно до частини першої статті 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом і відповідно до частини першої статті 154 КУпАП відповідальність передбачено винятково для власника тварини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу. Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися виключно від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично самим судом.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 154 КУпАП не доводиться сукупністю наявних у справі доказів, які не є переконливими, достатньо вагомими, а відтак викликають у суду обґрунтовані сумніви.

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14.02.2008 у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 06.12.1998, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно із статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи сукупність наведених обставин, відсутність у матеріалах справи доказів, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 154 КУпАП, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 23, 33, 154, 276-279, 280, 283-285, 289, 298-300, 307-310 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 154 КУпАП закрити з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Лукач