ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 682/2675/24

Провадження № 33/820/69/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Нікітюка П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Нікітюка П.М. на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця ЗСУ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП і в силу ч.2 ст.36 КУпАП накладено стягнення у виді сплати на користь держави штрафу в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605.60 грн.

За постановою суду, 24.10.2024 року о 15 годині 30 хв., на трасі Т-18-0, 4 кілометр, поблизу с. М. Скнит Шепетівського району Хмельницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210630, номерний знак НОМЕР_1 , з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, та на пропозицію поліцейських відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Того ж дня, 24.10.2024 року о 15 годині 30 хв., на трасі Т-18-0, 5 кілометр, поблизу с. М. Скнит Шепетівського району Хмельницької області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 210630, номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та не впоравшись з керуванням здійснив з`їзд у кювет з перекиданням автомобіля, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 Нікітюк П.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі, у цій частині, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову суду незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, навпаки бажав його пройти з дотриманням відповідної процедури.

Окрім того, працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Захисник звертає увагу, що працівники правоохоронних органів прибули до ОСОБА_1 майже через 3 години після виявлення ДТП. Зважаючи на це, огляд ОСОБА_1 проводився з порушенням вказаної Інструкції, оскільки були відсутні підстави для його проведення, а тому і не вбачається відмови водія від проходження огляду.

Апелянт посилається на те, що законодавством встановлений спеціальний порядок огляду на стан сп`яніння осіб, які внаслідок ДТП перебувають у несвідомому стані або з тяжкими травмами, через що доставлені до закладу охорони здоров`я. Цей порядок передбачає, що для таких осіб проводиться саме дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин, для чого не відбирається спеціальний дозвіл особи, якій завдано тяжких травм або яка перебуває у свідомості. Тобто, у такому випадку, для особи не може бути встановлення порушення п.2,5 ПДР України і ч.1 ст.130 КУпАП про відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку.

В даному випадку, ОСОБА_1 зазнав тяжких травм внаслідок ДТП, що підтверджується відповідними доказами. Для їх надання стороною захисту в суді першої інстанції заявлялось клопотання, проте судом було відмовлено у цьому та розглянуто справу без повного та об`єктивного дослідження доказів.

У підсумку апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.2.5 ПДР України, а вина особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Нікітюка П.М., на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, вирішенні питання про наявність події і складу цього правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшла до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується даними:

-протоколу серії ЕПР 1 № 158068 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 у КП «Славутська міська лікарня» не проводився через відмову;

-письмових пояснень ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 24.10.2024 року близько 15 год. він керував транспортним засобом ВАЗ 210630 з д.н.з НОМЕР_1 , рухався по трасі Т-18-0, поблизу с. М. Скнит Шепетівського району Хмельницької області, не впорався з керуванням та з`їхав у кювет;

-відеозапису події від 24.10.2024 року, яким підтверджується, що ОСОБА_1 , на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу та у закладі охорони здоров`я, відмовився пройти такий огляд.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З досліджених апеляційним судом матеріалів справи та відеозапису слідує, що вони містять необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичних даних, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом, у зазначений день, час та місці, мав ознаки алкогольного сп`яніння та на вимоги працівників поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився.

Враховуючи викладене, будь-яких порушень при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння апеляційним судом не встановлено.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №158068 від 24 жовтня 2024 року ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, зокрема, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується його особистим підписом.

Посилання апелянта на спеціальний порядок огляду на стан сп`яніння осіб, які внаслідок ДТП перебувають у несвідомому стані або з тяжкими травмами, через що доставлені до закладу охорони здоров`я, то, в даному випадку вони є не обґрунтованими.

Судом апеляційної інстанції враховано, передбачену законодавством процедуру оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, та порядок направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Затверджена Наказом Міністерства внутрішніх

справ України, Міністерством охорони здоров`я України

09.11.2015 № 1452/735, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858), у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

В даному випадку, доказів того, що ОСОБА_1 внаслідок ДТП перебував у несвідомому стані або з тяжкими травмами не має, а тому, обов`язкового проведення дослідження біологічного середовища або крові ОСОБА_1 на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладі охорони здоров`я, куди він був доставлений, не вбачається, та дана процедура не була застосована.

Окрім того, відповідно до вищевказаної Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Однак, в даному випадку, не є обґрунтованим посилання апелянта на порушення вказаного часового інтервалу, оскільки, працівники поліції не доставляли ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я особисто, а момент виявлення підстави для проведення такого огляду був, не пізніше двох годин, після спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 у КП «Славутська міська лікарня».

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності, достовірності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необґрунтованість його притягнення до встановленої законом відповідальності.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях самого ОСОБА_1 та його захисника.

Особа, притягнута до адміністративної відповідальності, та захисник жодних даних, які б викликали сумніви у належності вказаних матеріалів справи та об`єктивності органів поліції при їх складанні, в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції навести не змогли, не здобуто таких і апеляційним судом.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань чи доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні і не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік є необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових адміністративних правопорушень.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2024 стосовно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката Нікітюка П.М. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.