П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2025 Справа №607/12414/25 Провадження №3/607/5014/2025

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 09 червня 2025 року о 23 год. 46 хв. в м.Тернопіль, по вул.Лозовецька, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 ARMF-0310 (повірка дійсна до 14 листопада 2025 року), що підтверджується тестом №692 від 10 червня 2025 року, результат огляду становить 1,77 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення з поважних причин не подав, хоча про час та дату судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку.

Від дружини ОСОБА_1 ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла заява, в якій остання просить зупинити провадження у даній справі у зв`язку з проходженням ОСОБА_1 військової служби під час мобілізації, на особливий період. На підтвердження зазначених доводів ОСОБА_2 долучила до заяви довідку №08/2645 від 21 червня 2025 року, видану офіцером відділення проходження служби особовим складом відділу кадрів Державної прикордонної служби України ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу з 12 червня 2025 року.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, що передбачає підстави для зупинення судового провадження. Однак, адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 р.; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 р.).

Так, відповідно до ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Згідно з ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження. У зв`язку з наведеним, законодавцем передбачено можливість зупинення провадження у справі, зокрема, у випадку якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, оскільки участь обвинуваченого в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження є обов`язковою.

У ч.2 ст. 268 КУпАП зазначено перелік статей у справах, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Разом з тим, суд враховує, що ч.2 ст.268 КУпАП не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №357059 від 10 червня 2025 року міститься підпис ОСОБА_1 про те, що йому роз`яснені права та обов`язки особи, передбачені ст.63 Конституції України, ст..268 КУпАП та йому відомо про те, що розгляд справи буде здійснюватись Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 перебуває у зоні бойових дій, чи безпосередньо бере участь у виконанні бойових завдань, суду не надано. Саме по собі перебування ОСОБА_1 на військовій службі, не позбавляє його можливості реалізувати свої процесуальні права, визначені ст.268 КУпАП, зокрема надати суду свої письмові пояснення чи заперечення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підстави для зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відсутні.

Керуючись ст. 268 КУпАП, суд дійшов висновку, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши зібрані по справі докази та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, перевіреними на їх допустимість, належність та достатність, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №357059 від 10 червня 2025 року, згідно з яким ОСОБА_1 09 червня 2025 року о 23 год. 46 хв. в м.Тернопіль, по вул.Лозовецька, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 ARMF-0310 (повірка дійсна до 14 листопада 2025 року), що підтверджується тестом №692 від 10 червня 2025 року, результат огляду становить 1,77 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився;

- відеозаписом, що міститься на оптичному носію інформації DVD-R диску. Зокрема, на відеозаписі під назвою export-d8gup зафіксовано, що працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці (00:05:13). Також на відеозаписі зафіксовано процес проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Результат огляду 1,77 проміле (00:17:54). З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився. Крім того, на 00:09:04 відеозапису ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що керував транспортним засобом будучи «випившим», оскільки у нього відбувся конфлікт з дружиною;

- роздруківкою технічного приладу Alcotest 7510 ARMF-0310 (повірка дійсна до 14 листопада 2025 року), відповідно до якої результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 1.77 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів. У вказаному акті міститься підпис ОСОБА_1 у графі «З результатами огляду згоден». Огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці;

- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM 1940 103 24, чинне до 14 листопада 2025 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 червня 2025 року, у якому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 до медичного закладу не доставлявся;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4934146 від 10 червня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 09 червня 2025 року о 23 год. 46 хв. в м.Тернопіль, по вул.Лозовецька, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , в якого в темну пору доби не горіла лампа заднього габаритного ліхтаря, чим порушив вимоги п.31.4.7 ПДР України;

- даними рапорту інспектора взводу 1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області капрала поліції Обач Я. від 10 червня 2025 року.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до переконання про наявність в матеріалах справи належних, достатніх і переконливих доказів, які б, поза розумним сумнівом, підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Його дії кваліфіковано вірно, тому його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності.

На підставі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, його майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з метою виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, вважаю, що останнього слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статями 7, 9, 23, 36, 40-1, 130, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня отримання постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій