Провадження № 3/638/4241/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 серпня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Смирнов В.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

встановив:

19 червня 2025 року о 16 год. 17 хв. у м.Харків, вул. Космічна, 23А водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ГАЗ 3110, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на фасад будинку, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушив п. 10.9. ПДР.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 10 липня 2025 року серії ЕПР1 № 387089, який міститься в адміністративному матеріалі, що надійшов до Шевченківського районного суду міста Харкова про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за ст.ст 124, 122-4 КУпАП, 19 червня 2025 року о 16 год. 17 хв. у м. Харків, вул. Космічна, 23А водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 3110, номерний знак НОМЕР_1 , став учасником ДТП та з невідомих причин залишив місце події, чим порушив п. 2.10.а. ПДР

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився та повідомив, що 19 червня 2025 року приблизно о 16 год. 17 хв. у м. Харкові, вул. Космічна, 23А, він управляв автомобілем ГАЗ 3110, номерний знак НОМЕР_1 , розвертався заднім ходом, але ніяких ударів ДТП не відчув. Зазначив, що 10 липня 2025 року його зупинили працівники патрульної поліції та повідомили про ДТП, в Управлінні патрульної поліції його ознайомили з відео. За ст. 124 КУпАП (здійснив рух заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на фасад будинку) свою вину визнав. За ст. 122-4 КУпАП просив суд не притягувати його до відповідальності, оскільки не усвідомлював, що є причетним до ДТП, а відтак не залишав навмисно місце ДТП.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 Правил дорожнього руху України).

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року з наступними змінами, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Обставини вчинення правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №387082 від 10.07.2025 року, відповідно до якого 19 червня 2025 року о 16 год. 17 хв. у м.Харків, вул. Космічна, 23А водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ГАЗ 3110, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на фасад будинку, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушив п. 10.9. ПДР Інше порушення ПДР, порушення правил руху транспортного засобу заднім ходом;

2) схемою місця ДТП;

3) письмовими поясненнями ОСОБА_2

4) рапортом працівника поліції;

5) письмовими поясненнями ОСОБА_1

6) відеозаписом з камер відеоспостереження.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати, адміністративне стягнення, в межах санкціїст. 124 КУпАП, у виді штрафу.

Також, суд приходить до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, то проаналізувавши адміністративний матеріал за ст. 122-4 КУпАП суд не знайшов належних та допустимих доказів факту вчинення ОСОБА_1 діяння передбаченого ст. 122-4 КУпАП та наявності в діянні ОСОБА_1 всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Адміністративне обвинувачення є наслідком будь-яких діянь особи противоправного характеру проти суспільства, громадського порядку, власності, прав і свобод громадян, встановленого порядку управління.

Адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість, винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку) зобов`язані (ст. 251 КУпАП) доводити посадові особи, які мають право складати протокол та мають повноваження притягати до адміністративної відповідальності.

У адміністративному матеріалі відсутні належні докази, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Інших документів, або доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП адміністративний матеріал не містить.

Суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти росії» («Malafeyevaу Russia»,рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти росії» («Karelinу.Russia») заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі на шкоду особі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Таким чином, провадження за ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 , на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 23,40-1, ст.124, ст. 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, ст. ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», суд ,-

постановив:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 адміністративне стягнення за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до положень ст.ст.307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя В.А. Смирнов