Справа № 462/3233/25
ПОСТАНОВА

11 серпня 2025 року, Залізничний районний суд міста Львова у складі судді Ліуша А.І., за участі адвоката Добушовського О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України пАП, -

В С Т А Н О В И В :

04 травня 2025 року, о 23 год. 45 хв., в с. Рудне, дорога АД Західний обхід міста Львова 2 км 900 м., водій автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови. Від огляду на визначення стану сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку.

Адвокат особи, що притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні повідомив, що провадження по справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне. Так, матеріали справи не містять жодного доказу керування ОСОБА_1 , транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції не ознайомили його з правами, не забезпечили право на правову допомогу. Крім того, у вказаній справі відсутня підстава для зупинки транспортного засобу особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Додатково вказав, що в разі незгоди водія на проведення огляду на визначення стану сп`яніння, або в разі незгоди з його результатом, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, проте, матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 , на огляд до закладу охорони здоров`я. Також звернув увагу суду на те, що відеозапис з камер працівників поліції розпочинається не з моменту керування ОСОБА_1 , транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції, а з того, що ОСОБА_1 , перебуває неподалік автомобіля, який стояв на узбіччі з увімкненим аварійним сигналом, а двигун був вимкнений.

Суд також наголошує, що незважаючи на належне повідомлення про дату, час і місце судових засідань, ОСОБА_1 , не з`явився для участі в розгляді справи відносно нього. Відтак, суд вирішує розглянути справу на основі наявних у матеріалах доказів.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що у діях ОСОБА_1 , наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України пАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №320593, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, поясненнями ОСОБА_1 , з приводу обставин вчинення ним ДТП, поясненнями потерпілого, рапортом, відеозаписами.

Як вбачається з вільного доступу до АСДС, зокрема постанови Залізничного районного суду м. Львова від 25 червня 2025 року, ОСОБА_1 , по справі 462/3251/25 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 124 Кодексу України пАП.

У вказаній постанові судом встановлено, що 04 травня 2025 року, о 23 год. 45 хв., в с. Рудне, дорога АД Західний обхід міста Львова 2 км 900 м., водій автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , був неуважним за кермом, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Skoda Octavia НОМЕР_2 . Зазначена постанова не була оскаржена та набрала законної сили.

Також, суд вважає за необхідне окрему увагу звернути на наявні в матеріалах справи відеозаписи. На відеозаписі Clip-7 о 00:40 зафіксовано, як ОСОБА_1 , демонструє явні ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння: невпевнена, хитка хода, порушена координація рухів, уповільнена реакція та агресивно-емоційна поведінка. Він категорично відмовляється повертатися до транспортного засобу, який залишив після дорожньо-транспортної пригоди, і чинить активний фізичний та словесний опір законним вимогам працівників поліції. Така поведінка є типовою для осіб у стані алкогольного сп`яніння, оскільки поєднує втрату контролю над діями з підвищеною конфліктністю, що унеможливлює виконання поліцейськими своїх службових обов`язків та належне документування обставин події.

Так, на відео Clip-0, 00:49 зафіксовано, як навіть потерпілий прямо вказує на наявність у ОСОБА_1 , різкого запаху алкоголю з порожнини рота, що є типовою зовнішньою ознакою алкогольного сп`яніння. На відеозаписах о 01:20, о 03:05 чітко спостерігається, що ОСОБА_1 , має значні труднощі з утриманням рівноваги, йому важко стояти нерухомо, візуально помітне порушення координації рухів, а також порушення чіткості мовлення, що також є характерними проявами алкогольного сп`яніння.

На відео Clip-0, о 04:18 та 05:02, 06:40, встановлено, що ОСОБА_1 , залишив автомобіль на місці ДТП, та потерпілий був змушений його наздоганяти, на підтвердження чого потерпілим було пред`явлено відеозапис. О 13:38 працівники поліції доставили ОСОБА_1 , до транспортного засобу, який ним був залишений після спричинення ДТП за його участі.

На відео Clip-0, 06:30 чітко вбачається як ОСОБА_1 , поводиться вкрай агресивно, допускає висловлювання нецензурного характеру, що додатково підтверджує його неадекватний та неконтрольований стан під час спілкування з працівниками поліції.

На відеозаписі Clip-9 о 02:20 чітко видно, що ОСОБА_1 перебуває у стані, який свідчить про алкогольне сп`яніння: він важко фокусується на поставлених запитаннях, відповідає уповільнено та невиразно, а також виявляє неадекватну ініціативу пропонує працівнику поліції грошові кошти з метою уникнення відповідальності за вчинені правопорушення. Далі, на відрізку 04:20, він емоційно скаржиться, що вже пізня година (приблизно 01:00 ночі) і він не має змоги зв`язатися зі знайомими співробітниками СБУ, начальником відділу СБУ (Clip-9 о 08:40) та оперативними працівниками, які, за його словами, могли б «посприяти» у врегулюванні ситуації. На момент 05:30 відеозапису ОСОБА_1 , прямо просить поліцейського скласти на нього протокол лише за відсутність ременя безпеки, заявляючи про готовність компенсувати всі збитки потерпілому та додатково надати 300 доларів США «за незручності». Сукупність цих дій та висловлювань, зафіксованих на відео, у поєднанні з характерною манерою поведінки (уповільнена реакція, розсіяна увага, невпевненість у формулюванні думок) свідчить про очевидний вплив алкоголю на його свідомість і поведінку, а також про спроби уникнення відповідальності шляхом пропозиції неправомірної вигоди.

Крім того, на відеозаписах Clip-8 о 10:00 та Clip-9 01:07 чітко простежується, що протягом усього цього часу ОСОБА_1 , свідомо відмовляється пред`являти своє посвідчення водія, очевидно з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене. Лише на Clip-9 о 04:10 він, після значних зволікань пред`явив свій документ. Така поведінка є показовою і свідчить про намагання затягнути процес фіксації правопорушення та створити перешкоди працівникам поліції у виконанні ними службових обов`язків.

Суд вважає за необхідне окремо підкреслити, що на відеозаписах о 11:00 та 14:30 ОСОБА_1 , звертається до працівників поліції з проханням нічого не складати на нього, мотивуючи це тим, що він має малолітнього сина. Однак наведене, з урахуванням попередньої лінії його поведінки, суд оцінює не як щире каяття, а як спробу уникнення відповідальності шляхом маніпуляцією сімейними обставинами. Додатково варто зауважити, що дружина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, яка присутня під час оформлення матеріалів, на відеозаписі Clip-8 о 09:37, 10:47 та Clip-8 00:10 неодноразово звертається до поліцейського з проханням оформити всі протоколи (за ст. 124 та ст. 130 КУпАП) на себе, а не на чоловіка. Суд розцінює таку поведінку подружжя як цілеспрямовану маніпуляцію з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 , адже він як батько повинен усвідомлювати всю серйозність і небезпеку керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та передбачати ті негативні наслідки, до яких його свідомі дії могли б призвести.

Крім цього, на відеозаписі о 12:25 чітко видно, що ОСОБА_1 , продовжує наполегливо просити поліцейського не складати протоколи саме на нього, що ще раз підтверджує його послідовне прагнення уникнути встановленої законом відповідальності та усвідомлення ним наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На відеозаписі Clip-9 також зафіксовано послідовну та категоричну відмову ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан сп`яніння, попри багаторазові пропозиції та роз`яснення з боку працівників поліції. Так, о 09:06 на поставлене запитання працівника поліції щодо того, чи бажає він пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, чітко відмовилася. Повторне роз`яснення його права на проходження огляду він також проігнорував, знову висловивши другу відмову. О 10:00 працівник поліції втретє роз`яснив йому право на проведення огляду, однак він знову відмовився, при цьому роблячи абсурдну пропозицію дозволити пройти огляд його дружині замість нього. О 11:14 право на проходження огляду було роз`яснено вчетверте, але і цього разу він висловив чергову відмову. О 12:03 пролунав п`ятий запит працівника поліції, чи бажає він проходити огляд, однак ОСОБА_1 , знову ж таки категорично відмовився. На відео Clip-12 о 05:58 в ОСОБА_1 , працівник поліції знову запитував чи бажає він пройти огляд на визначення стану сп`яніння, на що він відмовився. Нарешті, на Clip-9 о 03:18 йому було поставлено це запитання в сьоме, і відповідь знову була однозначно негативною.

Таким чином, ОСОБА_1 , сім разів поспіль, після семи окремих роз`яснень його права, відмовився як від огляду за допомогою приладу «Драгер», так і від медичного огляду. Систематичність таких відмов, попри неодноразові роз`яснення законних підстав та порядку проведення огляду, свідчить про усвідомлене небажання проходити огляд, що, у свою чергу, вказує на намагання приховати свій очевидний стан алкогольного сп`яніння.

О 10:30 на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 , прямо та без жодних застережень повідомляє працівнику поліції про свій намір надати йому грошові кошти за сприяння у вирішенні ситуації. Така пропозиція є очевидною ознакою наміру вчинити протиправні дії, що підпадають під ознаки складу злочину як надання неправомірної вигоди службовій особі. Усвідомлюючи серйозність висловленої пропозиції та її правові наслідки, працівник поліції змушений був негайно та чітко роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі продовження ним подібних дій, він буде зобов`язаний зафіксувати та належним чином оформити матеріали ще й за фактом спроби надання неправомірної вигоди. Таким чином, зафіксовані обставини свідчать про намір особи уникнути передбаченої законом відповідальності незаконним шляхом.

Щодо доводів адвоката про те, що під час складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення було порушено право ОСОБА_1 , на правову допомогу, суд зазначає наступне. Матеріали справи, зокрема відеозаписи, свідчать, що протягом усього часу перебування в присутності працівників поліції ОСОБА_1 , жодного разу не виявив бажання скористатися допомогою адвоката чи зв`язатися з ним. Натомість, його єдиним прагненням було встановити контакт зі знайомими співробітниками СБУ, зокрема, начальником відділу СБУ (Clip-9, о 08:40) та оперативними працівниками (Clip-9, о 02:20), які, за словами самого ОСОБА_1 , могли б допомогти вирішити питання та уникнути адміністративної відповідальності. Така поведінка свідчить, що наміру реалізувати своє право на правову допомогу у передбачений законом спосіб він не мав, а його дії були спрямовані виключно на пошук позаправових механізмів впливу на результат розгляду справи. Таким чином, твердження адвоката про обмеження прав ОСОБА_1 , - є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами.

Також, суд не погоджується з позицією адвоката про те, що у вказаній справі була відсутня підстава для зупинки працівниками поліції транспортного засобу ОСОБА_1 , - що на його переконання свідчить про наявність порушень при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Так, суд вважає за необхідне зазначити, що працівники поліції у даному випадку взагалі не здійснювали зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 , у розумінні ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки його зупинка була безпосереднім наслідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Тобто, ініціатором припинення руху автомобіля було ДТП, а не дії працівників поліції.

Щодо зауваження адвоката про те, що відеозапис з бодікамер поліцейських починається не з моменту фактичної зупинки автомобіля, а з моменту, коли ОСОБА_1 , перебуває поруч із автомобілем, суд оцінює це як свідому спробу адвоката вирвати події з контексту та подати хронологію у вигідному для нього світлі, що фактично є маніпуляцією. Такий підхід не змінює суті встановлених обставин та не спростовує доказів вини ОСОБА_1 .

Крім того, суд наголошує, що адвокат, ознайомившись із матеріалами справи, повинен був знати про наявність щодо ОСОБА_1 , також протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 124 КУпАП, за результатами розгляду якого його було визнано винним. Вказане додатково підтверджує факт того, що події, зафіксовані на відеозаписі, мали місце саме після дорожньо-транспортної пригоди, а не у зв`язку з якоюсь неправомірною зупинкою транспортного засобу працівниками поліції.

Щодо позиції адвоката про те, що в разі незгоди водія на проведення огляду на визначення стану сп`яніння, або в разі незгоди з його результатом, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, проте, матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 , на огляд до закладу охорони здоров`я, суд зазначає наступне.

Як вбачається з пунктів 6,8 постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 , неодноразово (сім разів) відмовився як від огляду на визначення стану сп`яніння на місці ДТП, так і від огляду на визначення стану сп`яніння у медичному закладі, складення окремого направлення на огляд до закладу охорони здоров`я втрачає юридичну необхідність. Законодавець передбачив механізм фіксації таких дій водія складання протоколу про адміністративне правопорушення із зазначенням ознак сп`яніння та фактів ухилення від огляду, що і було здійснено у даній справі.

В той же час, судом також враховується те, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійним складом злочину, передбаченого ст. 130 КУпАП. В той же час, керування в стані наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Зокрема, у стані сп`яніння істотно знижується увага водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб. Саме ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальності за керування в стані сп`яніння.

Накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, обставин, які обтяжують відповідальність відсутні, суд приходить до переконання про необхідність його визначення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 221, 268, 283, 284 Кодексу України пАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 130 Кодексу України пАП та оштрафувати на 17 000 /сімнадцять/ тисяч гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.І. Ліуш