04.08.2025 Єдиний унікальний № 371/1079/25
провадження № 3/371/501/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Миронівка

ЄУН 371/1079/25

Провадження № 3/371/501/25

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А :

24 червня 2025 року об 11 годині 15 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом марки «Дельта», без реєстраційного номера, вулицею Тракторною села Пії Обухівського району Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота).

В порушення пункту 2.5. Правил дорожнього руху (надалі ПДР), на пропозицію поліцейського ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та у закладі охорони здоров`я, чим ухилився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи особою, яка не має права керування транспортними засобами, та вчинив такі дії повторно протягом року. Вказаними діями він порушив вимоги пункту 2.1 а ПДР.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належно, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі. У цій заяві просив об`єднати в одне провадження порушені щодо нього справи, вину у вчиненні правопорушень визнав, вказав, що у вчиненому розкаюється у вчиненому, просив розстрочити виплату суми штрафу у зв`язку зі складним матеріальним становищем.

Відповідно до правил статті 268 КУпАП явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтями 126, 130 КУпАП не є обов`язковою, тому справу про адміністративне правопорушення можливо розглянути за відсутності правопорушника.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У відповідності до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані на підтвердження події адміністративного правопорушення та досліджені в судовому засіданні докази, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 1.3 ПДР, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306 учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9. ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозиція частини першої статті 130 передбачає настання відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частин першої та другої статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі частини шостої статті 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та діє зі змінами та доповненнями на даний час (далі Порядок).

На підставі пункту 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу І Інструкції встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із пунктом 7 розділу ІІ Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан сп`яніння водія транспортного засобу, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до положень вищевказаного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем в закладі охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Вищевказані Порядок та Інструкція є чинними та мають обов`язково дотримуватись поліцейськими при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Посадовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 , було дотримано зазначених положень нормативних актів.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, погодився із фактом, який викладено у змісті протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано носій інформації у вигляді DVD-R диску із відеозаписами з пристрою, закріпленого на однострій. Відеозаписи досліджено при розгляді справи.

Відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівників патрульної поліції відображає рух керованого ОСОБА_1 транспортного засобу мопеда марки «Дельта», без реєстраційного номера та факт його зупинки.

На прохання працівників поліції ОСОБА_1 не міг надати посвідчення водія, пояснив, що не отримував такого посвідчення, документів про реєстрацію транспортного засобу не мав, про що повідомив працівників поліції.

Під час спілкування з ОСОБА_1 працівник поліції виявив та повідомив йому ознаки алкогольного сп`яніння, запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» або у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 поліцейським було роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та повідомлено про наслідки відмови від проходження такого огляду. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та пояснив, що перед поїздкою випив півтори чарки горілки.

Обставини, які зазначені в протоколі, узгоджуються із дослідженими судом відеозаписами, наданими працівниками поліції, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 24 червня 2025 року за участю ОСОБА_1 . Відеозаписи свідчать про дотримання Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог статті 266 КУпАП.

Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та у закладі охорони здоров`я, чим ухилився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому повинен нести відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад вказаного адміністративного правопорушення.

Частина п`ята статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

ОСОБА_1 19 червня 2025 року керував транспортним засобом, будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, та був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП.

Діями, що порушили вимоги пункту 2.1 а ПДР та полягали у повторному протягом року керуванні транспортним засобом, не маючи права керування, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується даними письмових матеріалів справи: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №371305, складеного 24 червня 2025 року, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 371332, складеного 24 червня 2025 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 червня 2025 року, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 24 червня 2025 року, акту вилучення посвідчення водія від 24 червня 2025 року, за змістом якого таке посвідчення не вилучалось, постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, порушеної за частиною другою статті 126 КУпАП, серії ЕНА №5019344 від 19 червня 2025 року, пояснень порушника від 24 червня 2025 року, а також даними відеозапису правопорушення.

За вчинені правопорушення ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за частиною п`ятою статті126, частиною першою статті 130 КУпАП.

Оцінені судом вищевказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності, вони є належними, допустимими та достатніми, а сукупність цих доказів є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав ставити під сумнів достовірність зібраних у справі доказів.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На підставі статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, є щире розкаяння у вчиненому.

Згідно правового висновку, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2023 року в справі № 702/301/20, у разі, коли особа вчинила кримінальне правопорушення в сфері дорожнього руху, передбачене нормами Кримінального кодексу України, суд має право застосувати до такої особи додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, навіть якщо вона до цього не мала такого права.

У цій постанові Верховний Суд окремо підкреслив, що особи, які керують транспортним засобом без достатніх теоретичних і практичних знань та без посвідчення водія, створюють підвищену суспільну небезпечність, а тому запобігальна мета додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення.

Вказаний висновок Верховного Суду суд застосовує в розрізі можливості позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом за вчинення ним адміністративного правопорушення.

До правопорушника, в межах санкції частини п`ятої статті 126 КУпАП, необхідно застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилученням транспортного засобу, оскільки до матеріалів справи не додано даних про належність транспортного засобу скутера марки «Дельта», без реєстраційного номера, ОСОБА_1 .

В межах санкції частини першої статті 130 КУпАП необхідно застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнення за частиною першою статті 130 КУпАП накладається в межах санкції частини п`ятої статті 126 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно правил частини другої статті 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Клопотання ОСОБА_1 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Розстрочка штрафу надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну. Підставами для розстрочки є будь-які обставини, які ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду. Вичерпного переліку таких підстав закон не містить.

Враховуючи майнове становище ОСОБА_1 , який не має постійного доходу, та розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, в порівнянні з встановленим в Україні розміром мінімальної заробітної плати, є підстави вважати, що розмір накладеного судом стягнення, з урахуванням матеріального становища особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є достатньо значним в грошовому еквіваленті для його одноразового погашення.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що сплата ОСОБА_1 штрафу в розмірі 40 800 гривень одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, томузаява про розстрочку виконання постанови є обґрунтованою, на підставі частини другої статті 301 КУпАП суд вважає за можливе відстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити сплату штрафу із розстрочкою виплати певними частинами на строк десять місяців.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 23, 36, 40-1, частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130, статтями 245, 266, 280, частиною першою статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

За частиною п`ятою статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

За частиною першою статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

На підставі статті 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за частиною п`ятою статті 126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф підлягає сплаті на рахунок ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300, номер рахунку UA0010001, , код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Розстрочити виплату суми штрафу у розмірі 40 800 гривень, встановивши сплату рівними щомісячними платежами в розмірі 4080 (чотири тисячі вісімдесят) гривень на строк десять календарних місяців щомісячно, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документа (квитанції).

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.

У разі несплати штрафу у строк десять календарних місяців, починаючи з дня набрання постановою законної сили, постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

При примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір несплаченої суми штрафу.

На підставі статті 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Судовий збір підлягає сплаті на рахунок ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, номер рахунку UА0026001, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.О. Капшук