Справа № 367/8257/25
Провадження №3/367/2517/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2025 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відподальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Бучанського районного управління поліції ВП №2 Головного управління НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтею 124 КУпАП,

у с т а н о в и в :

у липні 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла справа з протоколом стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення (серія ЕПР 1 № 389551 від 12.07.2025), 12.07.2025 близько 17:30 в селищі Гостомель, по вулиці Свято-Покровська, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Tesla Y, номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не врахував дорожньої обстановки та не переконавшись, що це буде безпечно, здійснив зіткнення з автомобілем марки Mercedes, номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами) (пункт 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху). Відповідальність за вказане правопорушення передбачено статтею 124 КУпАП.

28.07.2025 ОСОБА_1 подав до суду додаткові докази, а саме: флеш-носій на якому містились три відеозаписи з відеореєстратора належного йому автомобіля Tesla Y та одного відеозапису з відеореєстратора автомобіля Mercedes.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив суду, що 12.07.2025 він дійсно рухався по вулиці Свято Покровська у селищі Гостомель, по правій полосі руху. В певний момент попереду побачив інший транспортний засіб, який стояв на полосі його руху, тому він пригальмував, що здійснити його обгін. У вказному місці розмітка дорожнього руху дозволяла йому це зробити. Увімкнувши лівий поворот він мав намір здійснив маневр, однак не встиг, оскільки відчув удар в задню бокову частину автомобіля. Зазначив, що порушення ПДР не вчиняв, оскільки, маневр обгону в момент зіткнення ще не розпочав, відтак, рухався у своїй полосі руху із дозволеною швидкістю.

Вивчивши матеріали вказаної справи суддею враховується таке.

За змістом частини другої статті 7 КУпАП провадження в справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За змістом вказаної норми водій транспортного засобу зобов`язаний переконатися, що під час здійснення маневру перестроювання, такий маневр буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Дослідивши в судовому засіданні відеозаписи з відеореєстраторів автомобів, долучені до матеріалів справи особою, що притягається до адміністративної відповідальності, встановлено, що водій ОСОБА_1 рухався на автомобілі марки Tesla Y, номерний знак НОМЕР_1 , в той час, як позаду рухався автомобіль Mercedes, номерний знак НОМЕР_2 . Так, транспортний засіб ОСОБА_1 здійснював рух у межах своєї смуги дорожнього руху, не перетинаючи суцільну лінію дорожньої розмітки, факт здійснення маневру з обгону на відео відсутній, убачається певна відстань між автомобілем Tesla Y та суцільною лінією дорожньої розмітки у момент зіткнення вказаних транспортних засобів. З оглдяу на викладене, у діях водія ОСОБА_1 відсутні порушення пунктк 10.1 Правил дорожнього руху, а отже відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого положеннями статті 124 КУпАП.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в частини другої пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійснення правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України).

Відповідно до положень статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори» міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.200, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Згідно вимог пункту другого статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування пункту другого статті 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.

У справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення стаття 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.07.2011 Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять відомостей «поза розумним сумнівом», що ОСОБА_1 12.07.2025 вчинено правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. Таким чином, судом визнається доведеною відсутність факту порушення ОСОБА_1 , як водієм транспортного засобу, правил дорожнього дорожнього руху, внаслідок чого відбулося пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тобто доведеною є відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 під час дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на викладене, провадження у справі за статтею 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 122-4, 124,156, 221, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Білогруд