Березівський районний суд Одеської області
06.08.2025
Справа № 494/1671/25
Провадження № 3/494/570/25
ПОСТАНОВА
06 серпня 2025 року м. Березівка
Суддя Березівського районного суду Одеської області Панчишин А.Ю., ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 зі змінами та доповненнями (далі -КУпАП), -
29 липня 2025 року в провадження судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. відСРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №401488 від 24.07.2025 року про адміністративне правопорушення вбачається, що 24.07.2025 року о 18 год. 52 хв. між по дорозі між с. Веселинівка та с. Михайло-Олександрівка Березівського району Одеської області ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Nissan Almera д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6820(0118). Результат 1,16 проміле. Тест №207. Від керування транспортного засобу відсторонена шляхом передачі тверезому водієві. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ від 10 жовтня 2001 р. №1306, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з доглядом за дитиною та надання їй можливості скористатись правовою допомогою. Разом з тим, суд наголошує, що ОСОБА_1 була завчасно, а саме 30.07.2025 року повідомленою про розгляд справи, а відтак мала достатньо часу звернення по правову допомогу. Сама дитина вже 22.07.2025 року була виписана з стаціонарного лікування, про необхідність амбулаторного лікування в довідці, поданої ОСОБА_1 , нічого не зазначено.
З огляду на наведене, зважаючи на те, що справи щодо правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУАП справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у її відсутності відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП на підставі наявних доказів.
Слід зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».
Розглянувши адміністративну справу суд вважає наступне.
Зазначені в протоколі дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Своїми неправомірними діями ОСОБА_1 порушила п.2.9.а Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з матеріалів справи, під відеозапис ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройшла в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Алкотест-Драгер», результат огляду становив 1,16 % проміле алкоголю. З результатом погодилась.
Таким чином, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №401488 про адміністративне правопорушення від 24.07.2025 року, який ОСОБА_1 підписала без зауважень та з таким згодна; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою алкотесту за допомогою приладу Alcotest Drager 0118 (тест №207), які вона підписала без зауважень та результат огляду на стан сп`яніння склав 1,16% проміле алкоголю, поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких свою вину у вчинені правопорушення визнала та зазначила, що керувала автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, розпискою ОСОБА_2 про те, що отримав на зберігання авто Nissan Almera д.н. НОМЕР_1 та зобов`язався не допускати до керування ОСОБА_1 протягом 24 год., а також окрім вказаних доказів - оглянутим судом відеозаписом порушення ( 24.07.2025 року о 19 год. 03 хв. із застосуванням спеціального приладу газоаналізатору Alcotest Drager було проведено огляд на стан сп`яніння, результат показав 1,16 % проміле алкоголю у крові; 24.07.2025 року о 19 год. 11 хв. зазначила, що вживала пиво у кількості 2 л.; 24.07.2025 року о 19 год. 31 хв. свою вину у скоєному правопорушенні визнала, з отриманим результатом продуву алкотестера була згодна, про що дала ствердну відповідь 19 год.04. хв. запису). Доводи ОСОБА_1 про те, що вона спішила до дитини яка попала в ДТП і тому змушена була поїхати за кермом, не беться судом до уваги, адже остання, знаючи, що вона вжила досить багато спиртних напоїв, могла скористатись послугами служби таксі. Окрім того, як вбачається з відеозапису, сама ОСОБА_1 знала про те, що її дитина поїхала з її подругою, з якою вона напередодні вживала спиртні напої і, тим не менше, допустила дитину з нетверезою особою їхати на двоколісному транспортному засобі.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Пунктом 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено: «Судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись».
За таких обставин, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
ОСОБА_1 будь-яких заяв щодо спростування протоколу про адміністративне правопорушення не надала, а навпаки визнала свою вину по матеріалах справи.
Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують вчинене не встановлено, інших обставин, що суттєво впливають на рішення суду і можуть бути враховані не виявлено.
Враховуючи характер правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення за частиною першою статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Керуючись статтями 40-1, частиною першою статті 130, 283, 284, 294 КУпАП, суд -
Згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя Панчишин А.Ю.