ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1453/25 Справа № 202/2586/25 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши у відкритому судовому засідання у місті Кривий Ріг, апеляційну скаргу захисника Саюк Н.В. на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:

Судом першої інстанції встановлено, що 04.02.2025 року о 09 год.40 хв. ОСОБА_2 на автошляху Т 0514, 86 км. керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п 2.5 ДПР за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністратвиного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративне стягнення у виді і штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп

Доводи апеляційної скарги:

З таким судовим рішенням не погодився захисник Саюк Н.В. та оскаржив його в апеляційному порядку.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративно правопорушення: протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом, а відомості зазначені в ньому не знайшли свого підтвердження.

Відеозапис не є належним та допустимим доказом, оскільки не зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, відеозапис було здійснено на прилад, який не перебачений інструкцією та не є сертифікованим, крім того відео файл не збігається з часом зазначеним в протоколі.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування та факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Крім того сторона захисту зазначає, що працівники патрульної поліції не мали повноважень складати протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки він є військовослужбовцем.

Сторона захисту наголошує, судом першої інстанції порушено право ОСОБА_1 на захист, оскілки в матеріалах справи відсутнє підтвердження про належне повідомлення останнього про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Крім того в постанові суду визнано винуватим ОСОБА_2 в той час, як протокол складено на ОСОБА_1 .

Позиції сторін в суді:

Учасники судового процесу до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. В апеляційні скарзі адвокат прохав проводити розгляд справи без їх участі, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги було проведено за їх відсутності, відповідно до ст. 268 КУпАП .

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Саюк Н.В. який діє в інтересах, особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 268 КУпАП регламентовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Всупереч зазначеним вимогам закону справа розглянута без участі особи та без даних про належне повідомлення ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначена дата розгляду справи, однак в зазначену дату судовий розгляд проведено не було.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судове рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності постановлено 07.04.2025 року, без його участі, в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_2 повідомлення про дату та час слухання справи, шляхом поштового відправлення або шляхом надсилання sms-повідомлення, чим порушено його право на захист.

Отже суд апеляційної інстанції розцінює вказані порушення судом першої інстанції, як підставу для скасування судового рішення із постановленням нового.

Згідно ст. 245 КУпАП , завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 294 КУпАП в разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із п. 3 розділу 1 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6 розділу 1 зазначеної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько - акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів відбувається у відповідності із розділом ІІ вищезазначеної інструкції.

Переглядаючи справу, судом апеляційної інстанції встановлено, що 04 лютого 2025 року о 10 год 00 хв ОСОБА_2 на автомобільній дорозі Т 05-14 сполученням Добропілля Лиман Донецької області на 86 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом УАЗ 3962 з державним номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вина ОСОБА_1 у недотриманні вищенаведених норм та у наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме;

протоколом серії ААД № 799995 від 04.02.2025 року про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення;

постановою серії ЕНА № 4001679 від 04.02.2025 року, згідно якої водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.1 - 2,1а ПДР;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів;

поясненнями свідка ОСОБА_3 , згідно яких водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом УАЗ 3962 з державним номерним знаком НОМЕР_2 з явними ознакам алкогольного сп`яніння, які виражались в різкому запаху з порожнини рота, від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в її присутності;

поясненнями свідка ОСОБА_4 , згідно яких водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом УАЗ 3962 з державним номерним знаком НОМЕР_2 з явними ознакам алкогольного сп`яніння, які виражались в різкому запаху з порожнини рота, від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в його присутності;

відеозаписом з бодікамери працівника патрульної поліції, згідно якого водія ОСОБА_2 зупинено на блок пості, під час спілкування з працівниками поліції в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння на пропозицію працівника поліції пройти огляд у встановленому законом порядку останній відмовився в присутності свідків. Водію повідомлено, що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на останнього буде складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника, щодо відеозапис не є належним та допустимим доказом спростовується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1.2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженної Наказом МВС 07.11.2015 № 1395) огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Вивчаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення судом апеляційної інстанції встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення додано: пояснення, направлення та відеозапис з нагрудної камер поліцейського №1.

Долучений відеозапис містить реквізити зазначені безпосередньо на екрані відтворення відеозапису та відомості про вказаний пристрій занесені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Твердження захисника, що відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції не є безперервним тому його можна вважати неналежним та недопустимим доказом, жодним чином не спростовує доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються саме сукупністю доказів, при цьому на відеозаписі з місця події зафіксовано необхідні складові об`єктивної сторони правопорушення, а саме факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів про неповноту відеозапису з бодікамер працівників поліції, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису» затверджену наказом МВС № 1026 від 18.12.2018р. включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Вказана вимога передбачає саме ведення безперервного запису, а не долучення такого відеозапису до матеріалів справи. Є логічним, що у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП інтерес представляє певний проміжок часу з відображенням фактичних обставин справи, та також є логічним недоцільне дослідження судом всього часу несення чергування працівниками поліції від початку увімкнення відеореєстратора до завершення чергування, коли мова йде тільки про час огляду певної особи на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відеозапис поліцейських є невід`ємною частиною протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно є додатком до нього, відомості зафіксовані на відеозаписі поліцейського є логічними та послідовними, узгоджуються між собою та іншими доказами у справі, тому не викликають сумніву у суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до твердження сторони захисту, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо факту керування ОСОБА_5 транспортним засобом, оскільки вони спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, згідно, якого в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначено : « я, ОСОБА_1 керував авто НОМЕР_3 від медичного огляду відмовляюсь у зв`язку з виконанням бойового завдання». Крім того під час спілкування з працівником патрульної поліції, водій жодного разу не заперечив факт свого керування, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не приймає твердження захисника до уваги.

На доводи захисника в частині не визнання протоколу про адміністративне правопорушення належним доказом, суд апеляційної інстанції зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 підписаний особою, яка його склала, а також безпосередньо ОСОБА_1 .

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поясненнями свідків та відеозаписом з місця події .

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Посилання адвоката Саюк Н.В. на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому огляд на стан сп`яніння та складання висновків медичного огляду на стан сп`яніння повинен проводитись посадовою особою Військової служби порядку у Збройних Силах України або в присутності такої посадової особи, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки у даній ситуації ОСОБА_1 був учасником дорожнього руху.

За змістом ст. 15 КУпАП за порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, він як військовослужбовець несе адміністративну відповідальність на загальних підставах. Крім того, на обставини, за яких був зупинений поліцейськими ОСОБА_1 не розповсюджується положення ст. 266-1 КУпАП.

Тому твердження захисника ОСОБА_6 , що огляд останнього на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку визначеному ст. 266-1 КУпАП, ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм ст. 266-1 КУпАП.

Доводи апелянта про різницю у часі, який вказаний у відеозаписі та складених працівниками поліції документах, не спростовує достовірність зафіксованих обставин, наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та ступінь його вини, суд апеляційної інстанції вважає необхідним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Саюк Назара Володимировича на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП задовольнити частково.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.

Постановити нову, якою визнати винним

ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Держави суму судового збору у розмірі у розмірі 605 (шістсот п`ять ) грн. 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: