справа № 619/2750/25
провадження № 3/619/1160/25
ПОСТАНОВА

іменем України

29 липня 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Риков М.І.

за участю: секретаря судового засідання Тюпалової А.О.

прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_1

адвоката Мироненка С.С.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Золочів Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого заступником начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області за трудовим договором, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 ,-

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення № 221 від 08.05.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді заступника начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області, являючись згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес, перед визначенням розміру премії начальнику Золочівської селищної військової адміністрації ОСОБА_3 , у якого знаходиться у прямому підпорядкуванні, підписанням і поданням до начальника Харківської обласної військової адміністрації № 02-01-19/331 від 19.06.2023, № 02-01-19/413 від 18.07.2023, № 02-01-19/494 від 21.08.2023, № 02-01-19/599 від 20.09.2023, № 02-01-19/685 від 23.10.2023, 02-01-19/756 від 22.11.2023 не повідомив у встановленому цим Законом порядку безпосереднього керівника, а саме: начальника Золочівської селищної військової адміністрації ОСОБА_3 , про реальний конфлікт інтересів.

Таким чином ОСОБА_2 не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1727 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення № 222 від 08.05.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 , будучи заступником начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області, являючись згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес, в умовах реального конфлікту інтересів, вчинив дії, а саме: визначав на власний розсуд розмір премій начальнику Золочівської селищної військової адміністрації ОСОБА_3 , у якого перебуває у прямому підпорядкуванні, підписував листи № 02-01-19/331 від 19.06.2023, № 02-01-19/413 від 18.07.2023, № 02-01-19/494 від 21.08.2023, № 02-01-19/599 від 20.09.2023, № 02-01-19/685 від 23.10.2023, 02-01-19/756 від 22.11.2023 та подавав ці листи на погодження до Харківської обласної військової адміністрації.

Таким чином, ОСОБА_2 не виконав вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури Травкін Р.М. в судовому засіданні підтримав складені щодо ОСОБА_2 адміністративні протоколи та просив його визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 визначав розмір премій начальнику Золочівської селищної військової адміністрації ОСОБА_3 та подавав ці листи на погодження до Харківської ОВА, а також не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час підписання ним вказаних листів-клопотань.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, які зазначенні в протоколах №№ 221, 222 не визнав та пояснив, що не порушував законодавство про корупцію, оскільки при підписанні вказаних листів керувався п. 4 Порядку фінансового забезпечення діяльності військових адміністрацій, затвердженого постановою КМУ від 01.04.2022 № 397, відповідно до якого розмір заробітної плати працівників районних військових адміністрацій визначається згідно з умовами оплати праці, встановленими для відповідних працівників військових адміністрацій населених пунктів - згідно з умовами оплати праці, встановленими для працівників відповідних органів місцевого самоврядування. Рішення про преміювання начальника військової адміністрації населеного пункту приймається головою відповідної районної держадміністрації (начальником районної військової адміністрації) за погодженням із головою обласної держадміністрації (начальником обласної військової адміністрації) та «Положенням про преміювання працівників Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області», затвердженого розпорядженням начальника селищної військової адміністрації від 02.03.2023 за № 45-к. Згідно п. 3.1 вказаного положення, премія начальнику Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області виплачується за погодженням з начальником Богодухівської районної військової адміністрації за подаянням, яке готується та підписується заступником начальника та головним бухгалтером Золочівськоїселищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області до 20 числа місяця, за який здійснюється преміювання. Оскільки в Золочівській селищній військовій адміністрації працює всього три людини, отримання начальником Золочівської селищної військової адміністрації заробітної плати є його законним правом, тому, підписуючи зазначені в протоколах листи, він керувався постановою КМУ та положенням про преміювання.

Адвокат Мироненко С.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 , пояснив, що в Золочівській селищній військовій адміністрації Богодухівського району Харківської області згідно штатного розпису в наявності три штатних посади начальник, його заступник та головний бухгалтер. ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді заступника начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області, дійсно підписував листина погодження премії начальникудо Харківської обласної військової адміністрації, які були адресовані на ім`я начальника Харківської ОВА ОСОБА_4 . Дані листи готувала головний бухгалтер. За змістом ЗУ «Про запобігання корупції» та ст. 172-7 КУпАП суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Підписуючи листи, ОСОБА_2 керувався «Положенням про преміювання працівників Золочівської СВА Богодухівського району Харківської області», затвердженого розпорядженням начальника селищної військової адміністрації від 02.03.2023 за № 45-к. В даному положенні прямо передбачено, що подання щодо погодження розміру премії начальнику, готується за підписом заступника начальника та головного бухгалтера. ОСОБА_2 виконував свої обов`язки, підписуючи вказані листи, при цьому у даних листах він нічого не вирішував, корисливих мотивів не мав. Також адвокат пояснив, що у зазначених листах викладено лише пропозицію щодо розміру премії в межах фонду заробітної плати, ОСОБА_2 , як заступник начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області, не приймав жодного рішення щодо преміювання начальника Золочівської селищної військової адміністрації ОСОБА_3 .

Також зазначав, що відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Оскільки 7-м управлінням (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 27 травня 2024 року було направлено відповідний запит на ім`я начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області, і даний запит стосувався обставинам даної справи, тому вважав, що провадження у справі стосовно ОСОБА_2 підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , дослідивши матеріали об`єднаної справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 172-7 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 статті 172-7 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій.

Як вбачається з роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223 943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, вчинення дії, який повинен мати це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають встановлення.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє така суперечність не може вплинути, а реально виливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення (тобто дискреційних повноважень);

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 розпорядженням начальника Золочівської селищної військової адміністрації за № 122-к від 31.05.2023, з 01 червня 2023 року приступив до роботи на посаді заступника начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області

Відповідно до підпункту «в» пункту 1, частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи місцевого самоврядування, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Таким чином, ОСОБА_2 , будучи заступником начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції», крім іншого, встановлено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Складаючи проколи про адміністративні правопорушення оперуповноважений 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України зазначив, що ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді заступника начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області, являючись згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес, перед визначенням розміру премії начальнику Золочівської селищної військової адміністрації ОСОБА_3 , у якого знаходиться у прямому підпорядкуванні, підписанням і поданням до начальника Харківської обласної військової адміністрації № 02-01-19/331 від 19.06.2023, № 02-01-19/413 від 18.07.2023, № 02-01-19/494 від 21.08.2023, № 02-01-19/599 від 20.09.2023, № 02-01-19/685 від 23.10.2023, 02-01-19/756 від 22.11.2023 не повідомив у встановленому цим Законом порядку безпосереднього керівника, а саме: начальника Золочівської селищної військової адміністрації ОСОБА_3 , про реальний конфлікт інтересів, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-7 КУПАП, та перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересів, вчинив дії, а саме: визначав на власний розсуд розмір премій начальнику Золочівської селищної військової адміністрації ОСОБА_3 , у якого перебуває у прямому підпорядкуванні, підписував листи № 02-01-19/331 від 19.06.2023, № 02-01-19/413 від 18.07.2023, № 02-01-19/494 від 21.08.2023, № 02-01-19/599 від 20.09.2023, № 02-01-19/685 від 23.10.2023, 02-01-19/756 від 22.11.2023 та подавав ці листи на погодження до Харківської обласної військової адміністрації, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що за підписами ОСОБА_2 направлялись листи за № 02-01-19/331 від 19.06.2023, № 02-01-19/413 від 18.07.2023, № 02-01-19/494 від 21.08.2023, № 02-01-19/599 від 20.09.2023, № 02-01-19/685 від 23.10.2023, 02-01-19/756 від 22.11.2023 на ім`я начальника Харківської обласної військової адміністрації з проханням про преміювання начальника Золочівської селищної військової адміністрації ОСОБА_3 . В даних листах викладалась лише пропозиція щодо розміру стимулюючих виплат, а безпосередньо рішення про встановлення стимулюючих виплат приймалось керівником вищого рівня. Суд зазначає, що особисто ОСОБА_2 не приймалось рішення про встановлення премії начальнику Золочівської селищної військової адміністрації ОСОБА_3 .

Необхідність внесення зазначеної пропозиції (направлення листів) зумовлена тим, що відповідно до законодавства, керівник органу, підприємства, установи, організації, приймаючи рішення про встановлення стимулюючих виплат, з об`єктивних причин не може самостійно оцінити роботу кожного з підлеглих працівників, у зв`язку з чим здійснення такої оцінки покладається на безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу. Відповідно, пропозиції безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу є основою для прийняття керівником органу, підприємства, установи, організації рішення про преміювання чи встановлення надбавок.

Згідно до п. 4 Порядку фінансового забезпечення діяльності військових адміністрацій, в редакції Постанови КМ № 535 від 09.05.2025, розмір заробітної плати працівників районних військових адміністрацій визначається згідно з умовами оплати праці, встановленими для відповідних працівників військових адміністрацій населених пунктів - згідно з умовами оплати праці, встановленими для працівників відповідних органів місцевого самоврядування. Рішення про преміювання начальника військової адміністрації населеного пункту приймається головою відповідної районної держадміністрації (начальником районної військової адміністрації) за погодженням із головою обласної держадміністрації (начальником обласної військової адміністрації).

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 1-2 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, і її розмір залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Структура зарплати складається з основної зарплати (це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців), додаткової зарплати (це винагорода за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці), інших заохочувальних та компенсаційних виплат (це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми).

Відповідно до пп. 3.1 п. 3 «Положення про преміювання працівників Золочівської СВА Богодухівського району Харківської області», затвердженого розпорядженням начальника селищної військової адміністрації від 02.03.2023 за № 45-к, премія начальнику Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області виплачується на підставі розпорядження начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області після погодження з начальникомБогодухівської військової адміністрації в межах затвердженого фонду на оплату праці або за рахунок економії фонду заробітної плати. Подання щодо погодження розміру премії начальнику Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області, готується за підписом заступника начальника та головного бухгалтера Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області до 20 числа місяця, за яким здійснюється преміювання.

Направляючи листи за № 02-01-19/331 від 19.06.2023, № 02-01-19/413 від 18.07.2023, № 02-01-19/494 від 21.08.2023, № 02-01-19/599 від 20.09.2023, № 02-01-19/685 від 23.10.2023, 02-01-19/756 від 22.11.2023 на погодження до Харківської обласної військової адміністрації, ОСОБА_2 керувався вищевказаними нормами діючого законодавства, дані листи не набули ознак рішень суб`єкта владних повноважень, у розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, вони не несуть владних повноважень, самостійно не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків, у зв`язку з чим викладена у них інформація не може бути предметом спору. Ці документи можуть виступати лише носієм доказової інформації і братись до уваги при прийнятті відповідних рішень.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 , будучи заступником начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області, в якій начальником ХОВА О. Синєгубовим на 2023 рік було затверджено штат у кількості 3 штатних одиниць, не визначав на власний розсуд премію начальнику Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області, а лише підписав відповідні листи від імені Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області.При наявності в адміністрації 3 штатних одиниць, альтернативи підписати дані листи іншій особі не малось можливості. Розмір запропонованої премії визначався головним бухгалтером, виходячи із фонду економії заробітної плати за конкретний період, остаточне рішення про преміювання начальника військової адміністрації приймалось начальником районної військової адміністрації за погодженням із начальником обласної військової адміністрації.

Отже, рішення про преміювання начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області ОСОБА_3 приймалось начальником районної військової адміністрації за погодженням із начальником обласної військової адміністрації, а ОСОБА_2 , як заступник начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області, не приймав жодних рішень щодо преміювання начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області ОСОБА_3 .

Згідно примітки до статті 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься у частині 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», де розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи з системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко встановити, що: а) приватний інтерес наявний; б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням; в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Частина 2 статті 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

Вирішуючи питання про наявності або відсутності узаступника начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області ОСОБА_2 реального конфлікту інтересів, за обставин викладених в протоколах про адміністративні правопорушення, суд виходить з встановлених судовим розглядом обставин та відповідних норм діючого законодавства.

У протоколах про адміністративні правопорушення зазначено, що приватний інтерес ОСОБА_2 зумовлений відносинами прямого підпорядкування та полягав у тому, що у разі визначення розміру премії начальнику Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області ОСОБА_3 підписання та подання на ім`я начальника Харківської обласної військової адміністрації О. Синєгубова відповідних листів, він зможе розраховувати на додаткове матеріальне заохочення з боку його керівника, який визначає розмір премії йому, як заступнику.

Судовим розглядом встановлено, що заступник начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області ОСОБА_2 звернувся до начальника Харківської обласної військової адміністрації з проханням про преміювання начальника Золочівської селищної військової адміністрації ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, на переконання суду, ОСОБА_2 , обіймаючи посаду що заступника начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області не мав можливості будь-яким чином вплинути на розмір премії начальника Золочівської селищної військової адміністрації ОСОБА_3 з огляду на те, що такий розмір був погоджений начальником Харківської обласної військової адміністрації О. Синєгубовим, та в подальшому остаточне рішення про преміювання начальника військової адміністрації приймалось начальником районної військової адміністрації, що виключає у даному випадку наявність реального конфлікту інтересів.

Разом з цим, сам факт підписання ОСОБА_2 листів на погодження преміювання не може свідчити про вчинення ним дій, спрямованих на прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки прийняття рішення про нарахування і виплату премії не відноситься до його компетенції, крім того повноважень призначати премію у заступника начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області не має, такі рішення погоджує начальник Харківської обласної військової адміністрації ОСОБА_5 . Підписання листів з проханням про преміювання начальника Золочівської селищної військової адміністрації ОСОБА_3 не є дискреційними повноваженнями ОСОБА_2 , а є передбаченою процедурою. Процедура погодження стимулюючих виплат передбачена нормативно-правовими актами, суб`єкт призначення керівник вищого рівня при погодженні визначив конкретний розмір стимулюючої виплати.

Крім того, питання оплати праці належить до трудових правовідносин, а отже не відноситься до сфери приватного інтересу працівника в розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Відсутність приватного інтересу, в свою чергу, виключає наявність реального конфлікту інтересів у особи, а відтак і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Вказане свідчить про відсутність корисливого, а тим більше прямого умислу у діях ОСОБА_2 на вчинення інкримінованих йому адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за викладених обставин.

Втім, у даній справі особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, не надала у відповідності до положень ст. 251 КУпАП достатніх, допустимих та належних доказів наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки не довела:

- наявність у ОСОБА_2 чітко сформульованого та визначеного приватного інтересу, а не потенційного особистого інтересу. Крім того, отримання керівником установи заробітної плати є його законним правом, а не дискреційним повноваженням, а тому право на заробітну плату не може бути приватним інтересом в розумінні вимог Закону «Про запобігання корупції»;

- наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями ОСОБА_2 , так як приватний інтерес у даному випадку відсутній;

- наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення, який виключається, виходячи з вищенаведеного.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім того, в силу дії презумпції невинуватості особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено і встановлено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

У зв`язку із наведеним суд дійшов висновку, що у ОСОБА_2 за обставин, викладених у складених щодо нього протоколах про адміністративні правопорушення за статтею 172-7 КУпАП, відсутній реальний конфлікт інтересів зумовлений особистим майновим інтересом у вигляді додаткового матеріального заохочення з боку начальника Золочівської селищної військової адміністрації ОСОБА_3 , який визначає розмір премії йому, як заступника, оскільки розмір премії був погоджений начальником Харківської обласної військової адміністрації О. Синєгубовим, що виключає у даному випадку наявність реального конфлікту інтересів, або вчинення дій в умовах такого конфлікту.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки розмір запропонованої премії у мінімальному розмірі визначався головним бухгалтером, виходячи із фонду економії заробітної плати за конкретний період, прийняття рішення про нарахування і виплату премії не відноситься до компетенції ОСОБА_2 , крім того повноважень призначати премію у заступника начальника Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області не має, такі рішення погоджує начальник Харківської обласної військової адміністрації ОСОБА_5 . Підписання листів з проханням про преміювання начальника Золочівської селищної військової адміністрації ОСОБА_3 не є дискреційними повноваженнями ОСОБА_2 , а є передбаченою процедурою, остаточне рішення про преміювання начальника військової адміністрації приймалось начальником районної військової адміністрації за погодженням із начальником обласної військової адміністрації. Листи про стимулюючі доплати було погоджено у встановленому законом порядку та реальний конфлікт інтересів був відсутній, а тому подія і склад адміністративного правопорушення відсутній.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскільки обставини, які викладені в протоколах про адміністративне правопорушення, не підтверджуються належними та допустимими доказами, а наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1, 2 статті 172-7 КУпАП, у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, а тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя М. І. Риков