Рівненський апеляційний суд
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/18018/24

Провадження № 33/4815/437/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Міщук Л.А.,

захисника Немченко Л.А.,

представника митниці Пастушенко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кінах Я.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 75 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 160 360 (сто шістдесят тисяч триста шістдесят) грн. 84 коп.

З матеріалів справи вбачається, що впродовж 2021 року на підставі зовнішньоекономічного договору №240321/2021 від 24.03.2021року, укладеного між фірмою «ACERIUS INVESTMENTS LIMITED» (Cyprus, Nicosia 1075, Chytron,1) в особі директора Vasyl Gromyk та ТОВ «Максор Груп» (, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, буд. 54 в особі директора ОСОБА_2 до Рівненської митниці подано 7 митних декларацій щодо ввезення транспортних засобів, зокрема: вантажний автомобіль марка «VOLKSWAGEN», модель «CRAFTER», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; вантажний автомобіль марка «RENAULT», модель «MASTER», ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; вантажний автомобіль марка «OPEL», модель «MOVANO», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; вантажний автомобіль марка «OPEL», модель «COMBO», ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; вантажний автомобіль марка «RENAULT», модель «MASTER», ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ; вантажний автомобіль марка «VOLVO», модель «FH SERIES500», ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ; вантажний автомобіль марка «VOLVO», модель «FH SERIES500», ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

Для переміщення через митний кордон України даних транспортних засобів на підставі договору доручення на декларування та митне оформлення товарів №25/03 від 25.03.2021року, укладеного між ТОВ «МІ-7» (код ) та ТОВ «Максор Груп» (код ), декларантами ТОВ «МІ-7» в Рівненську митницю подавалися митні декларації типу ІМ40ЕЕ №№UA204020/2021/268636 від 20.09.2021року; UA204020/2021/269690 від 22.09.2021року; UA204020/2021/269652 від 22.09.2021року; UA204020/2021/272246 від 30.09.2021року; UA204020/2021/272425 від 30.09.2021року; UA204020/2021/271968 від 29.09.2021року; UA204020/2021/271958 від 29.09.2021 року. З метою митного оформлення та випуску у вільний обіг вищезазначених транспортних засобів декларантами ТОВ «МІ-7» (код ) в Рівненську митницю подавалися митні декларації типу ІМ40ДЕ: UA204020/2021/274274 від 06.10.2021року; UA204020/2021/278588 від 21.10.2021року; UA204020/2021/280235 від 27.10.2021року; UA204020/2021/275472 від 11.10.2021року; UA204020/2021/276546 від 13.10.2021року; UA204020/2021/274553 від 07.10.2021року; UA204020/2021/274594 від 07.10.2021року. До митного оформлення транспортних засобів подавалися товаросупровідні документи: свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів; документи купівлі-продажу (invoice) та сертифікати з перевезення товарів EUR.1 №№ PL/MF/AR 0075485 від 20.09.2021року; PL/MF/AS 0022918 від 22.09.2021року; PL/MF/AS 0022917 від 22.09.2021року; PL/MF/AR 0075496 від 30.09.2021року; PL/MF/AR 0075500 від 30.09.2021року; PL/MF/AК 0075484 від 29.09.2021року; PL/MF/AR 0075486 від 29.09.2021року.

Дані сертифікати подані з метою застосування преференції за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС [Абзац перший частини першої статті 29 додатка I-A «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони]).

Митними органами України проведено перевірку щодо автентичності та правильності вищезазначених сертифікатів з перевезення товару EUR.1 шляхом направлення відповідного запиту до уповноваженого органу Республіки Польща.

Уповноважений орган Республіки Польща листом від 12.03.2023 року (доведено листом Держмитслужби від 28.03.2023 року №15/15-03-01/7/1688) повідомив, що сертифікати з перевезення товарів EUR.1 № PL/MF/AR 0075485 від 20.09.2021року; PL/MF/AS 0022918 від 22.09.2021року; PL/MF/AS 0022917 від 22.09.2021року; PL/MF/AR 0075496 від 30.09.2021року; PL/MF/AR 0075500 від 30.09.2021року; PL/MF/AК 0075484 від 29.09.2021року; PL/MF/AR 0075486 від 29.09.2021 року не були видані та легалізовані Польською податковою адміністрацією Митно-податковим управлінням у Катовіце.

Таким чином, товари, на які поширюється дія цих сертифікатів, не підпадають під пільговий режим.

Відповідно до ч.1 ст.36 Митного кодексу України, країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також, забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Згідно з підпунктом 6.2 договору доручення на декларування та митне оформлення товарів №25/03 від 25.03.2021року, укладеного між ТОВ «Максор Груп» () (Замовник) та ТОВ «МІ-7» () (Виконавець), Замовник несе повну юридичну відповідальність за достовірність даних, в наданих ним документах виконавцю та митним органам.

Отже, під час митного оформлення товарів: вантажний автомобіль марка «VOLKSWAGEN», модель «CRAFTER», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; вантажний автомобіль марка «RENAULT», модель «MASTER», ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; вантажний автомобіль марка «OPEL», модель «MOVANO», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; вантажний автомобіль марка «OPEL», модель «COMBO», ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; вантажний автомобіль марка «RENAULT», модель «MASTER», ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ; вантажний автомобіль марка «VOLVO», модель «FH SERIES500», ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ; вантажний автомобіль марка «VOLVO», модель «FH SERIES500», ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , у Рівненській митниці посадовими особами ТОВ «Максор Груп» (код ) подавалися сертифікати з перевезення товарів EUR.1 №№ PL/MF/AR 0075485 від 20.09.2021року; PL/MF/AS 0022918 від 22.09.2021року; PL/MF/AS 0022917 від 22.09.2021року; PL/MF/AR 0075496 від 30.09.2021року; PL/MF/AR 0075500 від 30.09.2021року; PL/MF/AК 0075484 від 29.09.2021року; PL/MF/AR 0075486 від 29.09.2021року, що містять неправдиві відомості стосовно преференційного походження автомобілів.

Таким чином товари, митне оформлення яких здійснено за вищезазначеними митними деклараціями ІМ40ДЕ, не можуть бути визнані такими, що мають преференційне походження з Європейського Союзу, та відповідно не мають права на тарифну преференцію за кодом «410».

Проведеним розрахунком (службова записка управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД від 16.04.2024 року №15-02/15-01/2731) встановлено, що вказані дії призвели до незаконного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 213814,46 грн., в т.ч. мито - 178178,71 грн., ПДВ - 35635,75 грн.

Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

У відповідності до п.1, п.3 та п.4 ч.1 ст.266 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Відповідно до граф 8, 9 митних декларацій ТОВ «Максор Груп» () є одержувачем і особою, відповідальною за фінансове регулювання.

Згідно з ч.2 ст.459 та п.п.7, 43 ст.4 Митного кодексу України, суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Відповідно ч.5 ст.65 Господарського кодексу України, керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами.

Відповідно до інформації, наявної в ІТС «Податковий блок» встановлено, що на час оформлення товарів за вищевказаними митними деклараціями, директором ТОВ «Максор Груп» () значиться ОСОБА_1 .

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , директор ТОВ «Максор Груп» (код ), з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів надав митним органам України документи (сертифікати з перевезення товарів EUR.1 №№ PL/MF/AR 0075485 від 20.09.2021року; PL/MF/AS 0022918 від 22.09.2021року; PL/MF/AS 0022917 від 22.09.2021року; PL/MF/AR 0075496 від 30.09.2021року; PL/MF/AR 0075500 від 30.09.2021року; PL/MF/AК 0075484 від 29.09.2021року; PL/MF/AR 0075486 від 29.09.2021року, що не є автентичними і не були легалізовані польськими митними органами, а товари, на які поширюється дія цих сертифікатів, не підпадають під пільговий режим (преференційне походження автомобілів з країн ЄС).

Вчинення таких дій директором ТОВ «Максор Груп» () ОСОБА_1 призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 213814,46 грн., в т.ч. мито - 178178,71 грн., ПДВ - 35635,75 грн.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.485 МК України.

Не погодившись з постановою суду захисник Кінах Я.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та постановити нове рішення, яким провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.485 МК України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що належними і допустимими доказами на підтвердження суми недоплачених митних платежів є рішення про коригування митної вартості в порядку ст.55 МК України або результати невиїзної документальної перевірки у формі акта (довідки) в порядку ст.ст.351-354 МК України, однак таких доказів матеріали справи не містять і в судове засідання таких не надано, а приєднані до протоколу доповідна записка та службові записки не відповідають приписам ст.ст.55, 295, 345-354 МК України, а їх використання обмежується лише службовими цілями. Зазначене свідчить про неповноту здійсненого митним органом провадження у справі і передчасність надіслання протоколу для розгляду в суд.

Доводить, що в матеріалах справи про порушення митних правил відсутні відомості щодо ініціювання чи проведення митним органом експертних досліджень для підтвердження або спростування факту підробки документів, а також точної вартості перемішуваних товарів, заявлену в товаросупровідних документах та митних деклараціях, наданих митним органам України, а також відсутні і оригінальні примірники первинних документів або відомості про неможливість їх вилучення з подальшим підтвердженням джерела походження наявних копій та справжності останніх.

Зазначає, що доказів того, що саме ТОВ «МАКСОР ГРУП» чи сам ОСОБА_1 отримував сертифікати з перевезення (походження) товару EUR.1 на підставі документів, що містять неправдиві відомості щодо виробника товарів та країни виробництва товарів, в результаті чого застосовано тарифну пільгу вивізного мита за відсутності законних підстав, митним органом не здобуто.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 14 березня 2025 року без його участі (а.с.127).

В матеріалах справі відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 чи його захисником копії вищевказаної постанови.

З апеляційної скарги вбачається, що з текстом постанови захисник Кінах Я.В. ознайомилась після її оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 07.04.2025 року (а.с.133).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Немченко Л.А. на підтримання апеляційної скарги, думку представника митниці Пастушенко Н.А. про залишення постанови суду без зміни, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходіві зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України встановлено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується дією, тобто активною поведінкою (вчинком) особи, в якій виражена зовні її воля і, що спрямована на застосування особою під час декларування товарів саме таких ставок митних платежів, які справляються з товарів, що переміщуються через митну територію України, та звільняють від сплати митних платежів або зменшують їх розмір, а також дії, спрямовані на порушення встановленого законодавством України порядку використання товарів у цілях, стосовно яких надано пільги щодо сплати податків і зборів, обманні маніпуляції з податковими пільгами.

Суб`єктивна сторона характеризується умисною або необережною (самовпевненість чи недбалість) формами вини. Ставлення винного до наслідків у вигляді недоборів митних платежів, за відсутності ознак злочину, може характеризуватися непрямим умислом або необережністю.

Для кваліфікації дій за ст.485 МК України мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали шкідливі наслідки.

Пунктом 8 частини 1 статті 4 Митного кодексу України визначено, що декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Згідно з частиною 1 статті 257 Кодексу, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини 8 статті 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 1 статті 266 Митного кодексу України встановлено, що декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Кодексом, надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, у випадках, визначених Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X Кодексу.

Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України. Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 266 МК України встановлено, що декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Кодексом, надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, у випадках, визначених Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X Кодексу.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил дотримано в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, є вмотивованим, ґрунтується на сукупності зібраних й перевірених судом доказах, зокрема:

- даними протоколу про порушення митних правил № 0124/20400/24 від 14 серпня 2024 року, з якого встановлено, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_8 ), який на час оформлення товару був директором ТОВ «Максор Груп» (код ), з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів надав митним органам України документи (сертифікати з перевезення товарів EUR.1 №№ PL/MF/AR 0075485 від 20.09.2021 року; PL/MF/AS 0022918 від 22.09.2021 року; PL/MF/AS 0022917 від 22.09.2021 року; PL/MF/AR 0075496 від 30.09.2021 року; PL/MF/AR 0075500 від 30.09.2021 року; PL/MF/AК 0075484 від 29.09.2021 року; PL/MF/AR 0075486 від 29.09.2021 року, що не є автентичними і не були легалізовані польськими митними органами, а товари, на які поширюється дія цих сертифікатів, не підпадають під пільговий режим (преференційне походження автомобілів з країн ЄС)(а.с.6-11);

- листом Державної митної служби України від 28.03.2024 року з якого вбачається, що у відповідь на лист Рівненської митниці № 7.13-1/15/4-15/7513 від 24.11.2023 року(вх. Держмитслужби № 11853/15 від 24.11.2023 року) направлено для вжиття відповідних заходів лист уповноваженого органу Республіки Польща №2401-I0А.4331.8.2024.KК від 12.03.2024 року(вх. Держмитслужби № 8686/11/15 від 27.03.2024 року) щодо факту фальсифікації 32 сертифікатів з перевезення товару EUR.1, в яких експортером визначено «ACERIUS INVESTMENTS LIMITED» (а.с.21);

- листом уповноваженого митного органу Республіки Польща № UPN 2401-24-065664 від 12.03.2024 року,згідно якого сертифікати, зазначені у цьому листі, не видавались та не легалізувались підрозділом в місті Катовіце Митно-податкової служби Республіка Польща (а.с.22-23).

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки відправником товару є фірма «ACERIUS INVESTMENTS LIMITED», то відповідальність за достовірність та автентичність документів покладається на відправника товару, апеляційний суд розцінює критично.

Згідно зі ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При цьому підпункти « а, б, г, д» п.5 ст.257 Митного Кодексу України вказують на те, що декларант зобов`язаний вносити до митної декларації точні відомості про товари, їх найменування, кількість, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів, тощо.

Згідно ч.8 ст.264 МК України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У зв`язку із вищезазначеним, керівник ТОВ «МАКСОР ГРУП» був зобов`язаний перевірити відомості про чинність сертифікату перед поданням його до митниці, оскільки подача фальсифікованого сертифікату з перевезення товару призвело до некоректного митного оформлення, що порушує статтю 257 МК України.

Керівник ТОВ «МАКСОР ГРУП» має обов`язок перевірки достовірності документів, а його необізнаність або недбалість щодо подачі фальсифікованих сертифікатів з перевезення товарів свідчить про грубу необережність, що не звільняє його від відповідальності згідно з вимогами МК України.

Окрім того апеляційний суд зазначає, що суб`єктивна сторона даного порушення митних правил характеризується умисною або необережною (самовпевненість чи недбалість) формами вини. Ставлення винного до наслідків у вигляді недоборів митних платежів, за відсутності ознак злочину, може характеризуватися непрямим умислом або необережністю.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції.

За наведених обставини, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст.252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст.485 МК України.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення вимог апеляційної скарги апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Кінах Я.В. строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2025 року.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Кінах Я.В. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович