Провадження № 3/947/2761/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2025 року Суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., за участю адвокатів Коновалова Д.Ю., Ілянди О.І. , розглянувши матеріали за протоколом серії ВАД №459737 від 23.05.2025 року, які надійшли з ВП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ВАД № 459737 від 23.05.2025 року вбачається, що 19.05.2025 року, о 23:45 години, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , вчинила домашнє насильство фізичного характеру, відносно зятя ОСОБА_2 , а саме вдарила палкою від лопати по голові, що не спричинило тілесних ушкоджень, внаслідок чого була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілого. У зв`язку з викладеним було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Нормами ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Ст.280 КУпАП передбачені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності

ОСОБА_1 до суду з`явилася, пам`ятка з ст. 268 КпАП України, роз`яснена, що підтверджується власноручним написом, свою вину не визнала та пояснила, щов той день вони з донькою повертались з поліції, донька її на теперішній час перебуває в стадії розлучення з ОСОБА_2 , який постійно приходить до доньки в нетверезому стані, поводить себе агресивно. У доньки двоє дітей. 19 травня 2025 року ОСОБА_2 прийшов до місця мешкання доньки та погрожував їй, вибива вхідні двері до квартири. Донька викликала поліцію, а ОСОБА_2 втік. Вона запропонувала доньці залишитися з нею ночувати. ОСОБА_2 в той день знову дзвонив доньці,, покликав забрати ключі від квартири, які він залшив на капоті автомобіля. Коли донька підійшла до машини з темряви на неї накинулась невідома людина і почала хапати її за шию. Вона схопила палку та побігла захищати доньку, вдарила чоловіка по голові, потім з`ясувалось, що це ОСОБА_2 . Підтримала свої письмові пояснення. Просила суд закрити провадження по справі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Коновалов Д.Ю. підтримав письмові пояснення та просив суд просив суд закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в той день після 23:00 години він прийшов до дружини ОСОБА_3 , так як він хотів з нею помиритися, він знав, що дружина в цей час виходить на вулицю палити. Він нікого не хапав, а ОСОБА_1 вдарила його по голові палкою, в нього була шишка на голові, але так як після поліції його відвезли до ТЦК, він не ходив до лікаря. ОСОБА_1 бачила, що це саме він був. Він хоче жити з дружиною, а теща заважає йому.

Представник ОСОБА_2 адвокат Ілянда О.І. підтримала пояснення ОСОБА_2 та пояснила, що на теперішній час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в стадії розлучення. ОСОБА_3 подала заяву про стягнення аліментів. ОСОБА_2 заперечує проти розірвання шлюбу, крім того його вигнали з будинку і він не має можливості бачитись з дітьми.

Дослідивши протокол та письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП в редакції в Закону №3733-IX від 22.05.2024, (чинній на час складання протоколу), передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в її вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не вказано обов`язкового елементу об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме, наслідків та зазначених диспозицією ст. 173-2 КУпАП, оскільки склад даного правопорушення, є матеріальним тому відповідальність може наступати тільки у випадку заподіяння шкоди, чи погрози її застосування, однак не у випадку імовірного завдання такої шкоди.

Для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частинами першою статті 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, лише нецензурні, образливі висловлювання та погрозина адресуособи неформують собоюдомашнє насильство.

Склад адміністративногоправопорушення,передбаченого ч.1ст.173-2КУпАП вредакції в Закону №3733-IX від 22.05.2024, (чинній на час складання протоколу), є наявним лише у тому випадку, коли такі словесні образи, погрози, приниження тощо спрямовані на обмеження волевиявлення особи, і якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Також важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Отже, у справах про психологічне домашнє насильство обов`язково необхідно встановлювати, які саме негативні наслідки для психологічного стану постраждалої особи, перелічені у п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, настали внаслідок дій кривдника.

Норми частини першої та другої статті 173-2 КУпАП у новій редакції, встановлюють адміністративну відповідальність за вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто обсяг діянь, який охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, звужено, а відтак Закон №3733-IX від 22.05.2024 скасував адміністративну відповідальність за діяння, які тільки можуть завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, залишивши і посиливши відповідальність тільки за ті діяння, які завдають шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Жодним із здобутих доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 такої форми домашнього насильства як завдання шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої особи, окрім цього не встановлено, що дії ОСОБА_1 викликали будь-які інші наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Водночас з тим, суд розглядає справу у межах протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 вчинила дії, внаслідок яких була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілого, що з урахуванням наведених вище висновків на час розгляду справи не містить об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод з урахуванням її застосування Європейським судом з прав людини та основоположних свобод (далі - Європейський суд) поширюються також на справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Вимоги до оформлення протоколу із додатками щодо даного роду адміністративних правопорушень, є явно суворішими ніж до більшості інших, оскільки передбачають покарання у виді обмеження свободи особи та її ізоляцію від суспільства на певний строк, що виходячи із практики Європейського суду, розцінюється як кримінальні злочини. З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, а всі сумніви повинні трактуватися на корись особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок доказування по такій категорії справ, покладений на поліцейських, однак, в даному випадку, підтвердженням вини є тільки неналежно оформлений протокол, в якому не правильно зазначений склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП, не встановлено суспільно-небезпечних наслідків, не вказано час вчинення правопорушення. Із наданих матеріалів, вбачається, що даний факт є побутовою сваркою, що не має в собі ознак правопорушення передбаченого із сімейним насильством, яке повинно мати тривалий характер, таким чином, у разі відсутності одного із елементів складу правопорушення, вважається відсутній склад адміністративного правопорушення повністю.

З досліджених судом матеріалів справи, а саме з письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокатів Коновалова Д.Ю., Ілянди О.І. в судовому засіданні, вбачається, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, оскільки не підтверджені будь-якими доказами та спростовані у судовому засіданні.

Будь-які докази, передбачені ст.251 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Згідно з частинами першою та другою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене та беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в статті 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, оскільки суду не надані будь-які докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 -2 КУпАП.

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд доходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 , тому суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 173-2,247,268,279,280,283,284 КУпАП, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягання до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г. В. Войтов