П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025року м. Київ

Справа № 758/10938/24

Провадження: № 33/824/2985/2025

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Гереги Катерини Михайлівни в інтересах Енергетичної митниці Державної митної служби України

на постанову Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025року, винесену під головуванням судді Петрова Д. В.,

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2ст. 485 Митного кодексу України

у с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу№0349/93000/24 про порушення митних правил від 30 серпня 2024 року, 21.04.2023 через митний кордон України пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці з Литовської Республіки в Україну на адресу ФОП « ОСОБА_1 » ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) був переміщений товар «Паливо дизельне» загальною вагою 48 679 кг, 58,243 тис. л. при 150С, вартістю 39 008,92 Євро.

Переміщення товару через митний кордон України здійснено на підставі наступних документів: митних декларацій типу ІМ40ЕА: від 20.04.2023 №23UA21U6, від 20.04.2023 №23UA29U9; сертифікату якості від 18.04.2023 № 164113; рахунків-фактур (інвойсів): від 20.04.2023 № 7477, від 20.04.2023 № 7478; міжнародних автотранспортних накладних (CMR): від 20.04.2023 №711, від 20.04.2023 №712; контракту від 17.06.2022 № 17.06.2022.

Зазначений товар був оформлений в Енергетичній митниці за митними деклараціями типу ІМ40ЕА: від 20.04.2023 №23UA21U6, від 20.04.2023 №23UA29U9.

Відповідно до умов контракту від 17.06.2022 № 17.06.2022, укладеного між ФОП « ОСОБА_1 » (покупець) та литовським підприємством UAB "EKOENERGIJA" (Granito st. 11, Vilnius 02241, Lithuania.) (продавець), продавець продає покупцеві товар «дизельне паливо».

Відповідно до розділу 2 контракту від 17.06.2022 № 17.06.2022 товар по своїй якості, що поставляється, повинен відповідати стандартам, а якість товару повинна підтверджуватися паспортом якості/сертифікатом відповідності, виданими заводами виробниками або терміналом, які розташовані (розміщені) в країнах-членах ЄС.

Продавець зобов`язаний надати покупцю одночасно з передачею товару наступні документи: інвойс (рахунок-фактуру), міжнародну товаро-транспортну накладну (CMR), паспорт якості/сертифікати відповідності на товар, що відвантажується.

Товар вважається поставленим продавцем по якості згідно з паспортами якості/сертифікатами відповідності.

Згідно з відомостями, зазначеними в наданих до митних органів документах, на митну територію України ввезено товар «Паливо дизельне» походженням з Литовської Республіки.

Відповідно до відомостей, зазначених в сертифікаті (паспорті) якості від 18.04.2023 № 164113, товар виготовлений підприємством Public Company «Orlen Lietuva» та відповідає вимогам (стандарту) LST EN 590:2022.

Посадовими особами ФОП « ОСОБА_1 » під час переміщення товару через митний кордон України до митних органів з метою підтвердження відомостей про фізико-хімічні показники товару, відповідності нафтопродукту стандарту EN 590 (паливо дизельне) і його ідентифікації, надано документи про якість, а саме сертифікат (паспорт) якості 18.04.2023 № 164113, який містить відповідні штампи (печатки) заводу виробника - «Orlen Lietuva».

01.03.2023 листом № 20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю щодо використання суб`єктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема, вироблених в Російській Федерації, підроблених сертифікатів якості, виданих публічною компанією «Orlen Lietuva».

З метою перевірки даної інформації Енергетичною митницею, в тому числі дійсності сертифікату якості від 18.04.2023 № 164113, на адресу представництва «Orlen Lietuva».в Україні направлений відповідний запит (лист від 15.01.2024 № 7.6/7.6-20.3/13/240) та отримано інформацію від публічної компанії «Orlen Lietuva» (лист від 09.02.2024 No. D2(12.11-9)-339), щодо сертифікатів якості, які були надані для перевірки, а також повідомлено, що перевірка автентичності сертифіката якості можлива виключно шляхом візуального огляду копії сертифікату якості.

За результатами опрацювання листа публічної компанії «Orlen Lietuva» (далі - Компанія) від 09.02.2024 No. D2(12.11-9)-339 Енергетичною митницею на адресу представництва «Orlen Lietuva» в Україні направлено запит (лист від 20.02.2024 №7.6/7.6-20/13/895) щодо надання додаткових роз`яснень, а також надано для перевірки копії сертифікатів якості, в тому числі сертифікат якості від 11.04.2023 № 164113.

Відповідно до отриманої інформації від Компанії (лист від 13.03.2024 No. D2(12/11-9)-555) сертифікат якості від 11.04.2023 № 164113 є модифікованою версією оригінального сертифікату якості Компанії, який був виданий терміналу після змішування продуктів в їх цистерні.

Також повідомлено, що коли UAB «Ekoenergija» продає свій продукт після змішування із своєї цистерни, вона повинна видати новий сертифікат якості з новим номером, вказавши номери товаросупровідних документів і номер рахунку-фактури.

Даним листом Компанія повідомила, що UAB «Ekoenergija» зобов`язана видати власний сертифікат якості на відповідний товар, який був складений з декількох партій.

Категорично заборонено вносити зміни до сертифікатів якості Компанії, і Компанія ніколи не давала такого дозволу і не приймала їх.

Отже, з метою дотримання встановлених законодавством України з питань митної справи заборон та обмежень, ідентифікації товару при його переміщенні через митний кордон України митним органам ФОП « ОСОБА_1 » було надано документи, а саме сертифікат якості Orlen Lietuva (від 11.04.2023 № 164113), який не може бути використаний під час продажу продукту третім особам.

Відповідно до ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з даними картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами, керівником ФОП « ОСОБА_1 » є громадянин України ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.

Крім цього, 24.06.2024 Київським апеляційним судом винесено постанову у справі №758/14047/23, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1. ст. 483 МК України, застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 500 117 (п`ятсот тисяч сто сімнадцять) грн. 70 коп., без конфіскації цих товарів.

Таким чином, ОСОБА_1 , вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Паливо дизельне» загальною вагою 48 679 кг, 58,243 тис. л. при 15ОС., вартістю 39 008,92 Євро (1 562 946,99 грн. по курсу НБУ (курсу НБУ на день перетину митного кордону України)) з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення документів, одержаних незаконним шляхом, а саме сертифікату якості 18.04.2023 № 164113, вчинені особою, яка протягом року притягувалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, чим вчинено порушення митних правил, передбачених ч.2. ст.483 МК України, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 №8 (далі - Пленум № 8), якщо предмет контрабанди чи порушення митних правил вивезено за межі України, реалізовано, знищено або ж місце його знаходження не встановлено, при визначенні його вартості можуть бути використані відомості, наявні у митних, товаросупровідних та інших документах.

Таким чином, вартість товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил складає 1 562 946,99 грн. (відповідно до розрахунку вартості предметів ПМП а.с. 15).

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Герега К. М. в інтересах Енергетичної митниці Державної митної служби України02 травня 2025 року подалаапеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% вартості товарів.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилався на те,що матеріалами справи про порушення митних правил повністю доведено склад порушення митних правил.

Посилалась на те, що продавець товару не є виробником товару. Так як, Public Company «Оrlen Lietuva» не підтверджено видачу сертифікату якості, то фактично і країна походження не підтверджена.

Вказувала, що саме ФОП « ОСОБА_2 » в особі ОСОБА_1 вчиняв активні дії щодо ввезення/митного оформлення бензину/дизельного палива та у подальшому введення в обіг на ринку України продукції походженням з іншої держави від виробника до споживача та несе відповідальність за її відповідність вимогам технічного регламенту, а тому саме ОСОБА_1 є суб`єктом даного правопорушення та підлягає притягненню до відповідальності за порушення митних правил.

У судовому засіданні представник Енергетичної митниці Державної митної служби УкраїниГерега К. М. підтримала подану апеляційну скаргу, просила задовольнити її з викладених підстав.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бондаренко Г. П.заперечувалипроти задоволення апеляційної скарги та зазначили, що митними органами було не вірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 . На момент складення протоколу за ч. 2. ст. 483 МК України ОСОБА_1 не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, ст. 483 МК України. Зазначені у апеляційній скарзі доводи вважає такими, що не відповідають дійсності, не спростовують висновків суду, та не можуть бути підставою для притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційну скаргуслід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, щозавданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статей 278, 280 КУпАП, ст. 489 МК України суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Пунктом 3 частини 1 статті 8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 483 МК України Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею або статтею 482 цього Кодексу.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.483 МК України є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України документів, одержаних незаконним шляхом.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Виходячи із аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках, зокрема, коли вона особисто здійснює декларування товарів або як власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом, передбачену МК України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Отже, представник власника товару підлягає відповідальності лише в тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому, таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, одержаних незаконним шляхом.

Суб`єктивна сторона для кваліфікації дій за статтею 483 МК України характеризується умисною формою вини.

Умисел полягає у тому, що винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митний кордон України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку, у тому числі і шляхом подання документів, одержаних незаконним шляхом.

Згідно роз`яснень, які викладені у ч.ч.2, 3 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03 червня 2005 року підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

При цьому, незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Судом встановлено, що через митний кордон України пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці з Литовської Республіки в Україну на адресу ФОП « ОСОБА_1 » ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) був переміщений товар «Паливо дизельне» загальною вагою 48 679 кг, 58,243 тис. л. при 150С, вартістю 39 008,92 Євро.

Переміщення товару через митний кордон України здійснено на підставі наступних документів: митних декларацій типу ІМ40ЕА: від 20.04.2023 №23UA21U6, від 20.04.2023 №23UA29U9; сертифікату якості від 18.04.2023 № 164113; рахунків-фактур (інвойсів): від 20.04.2023 № 7477, від 20.04.2023 № 7478; міжнародних автотранспортних накладних (CMR): від 20.04.2023 №711, від 20.04.2023 №712; контракту від 17.06.2022 № 17.06.202

Зазначений товар був оформлений в Енергетичній митниці за митними деклараціями типу ІМ40ЕА: від 20.04.2023 №23UA21U6, від 20.04.2023 №23UA29U9.

Поставка нафтопродуктів на адресу ФОП ОСОБА_1 відбувалася на підставі контракту №17.06.2022 від 17.06.2022, укладеного з компанією UAB (ЗАТ) «Ekoenergija», Литва, та товаросупровідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про порушення митних правил 0349/90300/24 від 30 серпня 2024 року складено без присутності ОСОБА_1 .

У протоколі про порушення митних правил №0349/90300/24, від30 серпня 2024 року. митний орган зазначив, що ФОП « ОСОБА_1 » вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, одержаних незаконним шляхом. Також у протоколі вказано, що в діях керівника ФОП « ОСОБА_1 » ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст.483 Митного кодексу України, а саме переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю вчинені особою, яка протягом року притягувалась до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

Однак, ні протокол, ні інші матеріали справи не містять розкриття поняття «документів, одержаних незаконним шляхом», а саме не визначають, у який саме незаконний спосіб чи з порушенням якого порядку ОСОБА_1 було отримано документи і які саме документи.

За умовами п. 2.1. Контракту №17.06.2022 від 17.06.2022 року якість товару підтверджується паспортом якості/сертифікатом відповідності, що видається заводами виробниками або терміналом, розміщеними в країнах - членах ЄС. Згідно п. 4.1.2. даного Контракту одночасно з передачею товару продавець зобов`язаний передати покупцю наступні документи: міжнародну товаротранспортну накладну (CMR), AAD документ, паспорт якості/сертифікат відповідності товару, що поставляється, інвойс (рахунок-фактуру).

Таким чином, ФОП « ОСОБА_1 » є покупцем нафтопродуктів, при цьому згідно договірних умов Контракту, саме на продавця ЗАТ (UAB) «Ekoenergija» покладено обов`язок забезпечити товар належної якості на підтвердження чого продавець має надати сертифікат якості.

Як убачається з матеріалів справи, листом від 05.08.2024 року UAB «Ekoenrgija» повідомило митні органи України про те, що вказане товариство постачає паливо виключно, яке виробляється в межах Європейського суду і працює лише з двома виробниками нафтопродуктів литовською «PublicCompanyOrlenLietuva» і латвійською «SIANesteLatvija». UAB «Ekoenrgija» також повідомило про те, що вони мають свою лабораторію, а тому мають право видавати власні сертифікати якості, так як з жовтня 2022 року в резервуарі знаходиться лише продукція «PublicCompanyOrlenLietuva» в паспорті проставлена печатка АВ Orlen, як виробника. Також зазначено, що ними було видано сертифікат переливу.

Також суд звертає увагу, що у графах 5 міжнародних товаротранспортних накладних CMR, долучених до матеріалів справи, вказані відповідні сертифікати якості, що з огляду на норму ст. 11 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 року, яка передбачає, що відправник додає до вантажної накладної необхідні документи або надає їх в розпорядження перевізника, і забезпечує його всією інформацією, якої він може потребувати, підтверджує передачу сертифікатів якості № 164113, перевізнику, та те, що продавцем ЗАТ (UAB) «Ekoenergija» було надано вказаний сертифікат якості з пакетом товаросупровідних документів, який супроводжував товар при переміщенні через митний кордон України.

Щодо посилання в протоколах про порушення митних правил №0349/90300/24, від 30 серпня 2024 року на лист PublicCompany «ORLENLIETUVA» від 13.03.2024 No. D2(12/11-9)-555, суд зазначає, що даний лист не містить інформації, що ОСОБА_1 було отримано документи незаконним шляхом, чи що сертифікати якості № 164113 не видавалися литовським підприємством AB «Orlen Lietuva».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що товаросупровідні документи разом з сертифікатами якості № 164113від 11.04.2023. надавалися перевізнику та отримувачу продавцем та відправником - компанією ЗАТ «Ekoenergija» у відповідності до умов Контракту №17.06.2022 від 17.06.2022р., а отже були отримані ФОП « ОСОБА_1 » законним шляхом, що виключає події правопорушення, викладеного в протоколі про порушення митних правил Енергетичної митниці, та підтверджує відсутність об`єктивної сторони в діях ОСОБА_1 .

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, в діях ОСОБА_1 не доведена.

Посилання скаржника на те, що ФОП « ОСОБА_1 » вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення документів, одержаних незаконним шляхом, а саме сертифіката якості №164113 відь 11.04.2023,суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки в матеріалах справи наявні всі товаросупровідні документи для здійснення митного оформлення та випуску товару у вільний обіг.

При цьому, вказані документи були надані ФОП « ОСОБА_1 » UAB Ekoenergija . Доказів того, що ОСОБА_1 отримав сертифікат незаконним шляхом матеріали справи не містять.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі, у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

Викладені в постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону та повністю доводять відсутність вини ОСОБА_1 у порушенні ним митних правил, передбачених ст. 472 Митного Кдексу України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Верховний Суд у п. 39 своєї постанови від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що працівниками митної служби було не вірно кваліфіковано його дії.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил 0349/90300/24 від 30 серпня 2024 року подія відбулась 21 квітня 2023 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка представляє інтереси Енергетичної митниці, задоволено частково. Постанову Подільського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року скасовано та ухвалено нову постанову.

Визнано ОСОБА_1 винним увчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 500 117грн70коп., без конфіскації цих товарів.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею або статтею 482 цього Кодексу.

Як убачається із матеріалів справи на момент події, асаме 21 квітня 2023 року, ОСОБА_1 не було притягнуто до адміністративної відповідальностіза порушення митних правил, передбачених ч. 1. ст. 483 МК України. Отже, кваліфікація за ч.2 ст. 483 МК Українине підтверджується матеріалами справи.

Ураховуючи наведені обставини дії ОСОБА_1 митнимии органами слід було кваліфікувати за ч. 1 ст. 483 МК України

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, висновку, що рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст.ст. ст. 9, 247, 280, 283, 284, 287-294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 196, 257, 265, 483,487,495 МК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргуГереги Катерини Михайлівни в інтересах Енергетичної митниці Державної митної служби України задовольнити частково.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 рокузмінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Невідома