Справа № 484/2112/25
Провадження № 3-в/484/27/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Маржиної Т.В., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Ремського Є.В. про розстрочення виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.06.2025 року в частині сплати штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Ремський Є.В. звернувся до суду із клопотанням про розстрочення виконання постанови суду у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП, мотивуючи тим, що постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.06.2025 року (справа № 484/2112/25, провадження № 3/484/1139/25) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 к. на користь держави. Представник зазначив, що ОСОБА_1 не в змозі оплатити накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі 40 800 грн. одним платежем у зв`язку з особистими та сімейними обставинами, він офіційно не працевлаштований, дохід отримував від тимчасових робіт, його фінансові ресурси не покривають найнеобхідніші особисті базові витрати, такі як харчування, оплата житла та комунальних послуг, в той час він на обліку в ЦЗН не перебував, соціальних виплат не отримував, має на утриманні непрацюючу цивільну дружину, яка потребує постійного лікування та догляду. На даний час він призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, тобто в подальшому, отримуючи грошове забезпечення, матиме можливість сплатити штраф відповідними частинами. Розмір штрафу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, тож сплата штрафу одним платежем становитиме для ОСОБА_1 надмірний тягар. За таких обставин просив суд відстрочити виконання постанови суду в частині стягнення штрафу в сумі 40 800 грн. строком на 10 місяців зі сплатою щомісяця по 4 080 грн.

Вирішуючи справу на основі наявних у ній письмових доказів, суд дійшов до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.06.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу, а також стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 к. на користь держави.

Розділом V КУпАП передбачено порядок виконання постанов про накладення адміністративних стягнень.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зі ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву, а також за адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу. Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Частиною 2 статті 300-2 КУпАП встановлено, що у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.

Відповідно до ч.2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Порядок провадження по виконанню постанови про накладення штрафу визначено Главою 27 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Доказом виконання постанови, а саме сплати штрафу, є квитанція банківської установи, оригінал якої необхідно надати до канцелярії суду у разі добровільної сплати штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно до ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, суд, яким винесено постанову, звертає до виконання постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу шляхом надсилання її для примусового виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. Виконавець в свою чергу, уповноважений приступити до примусового стягнення подвійного розміру накладеного штрафу.

Порядок примусового виконання судового рішення передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

За таких обставин, суд зазначає, що розстрочення такого виду адміністративного стягнення як штраф, можливе лише на стадії виконання судового рішення за наявністю відкритого виконавчого провадження.

Захисником ОСОБА_1 Ремським Є.В. не надано підтвердження того, що розпочато виконавче провадження за сплатою штрафу, накладеного на ОСОБА_1 постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.06.2025 року, також не зазначено про наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», а саме хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо.

Крім того, у заяві представник мотивує розстрочення виконання постанови, а в прохальній частині заяви зазначає про відстрочення виконання постанови. Дані поняття різні за своєю сутністю.

Жодних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин суду не надано, а саме: щодо майнового стану витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідок КП МБТІ; щодо наявності/відсутності транспортних засобів; щодо сімейного стану довідок, характеристик, свідоцтв тощо; щодо доходів інформації за певний період з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору.

В даний час ОСОБА_1 мобілізований для проходження військової служби, тобто має постійний дохід, з якого можуть відбуватися відрахування задля виконання наданої постанови.

Суд звертає увагу на те, що штраф як вид адміністративного стягнення, полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, встановлених законом, з урахуванням законодавчо визначених розмірів.

По своїй суті штраф є заходом примусу, який застосовується від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винною у вчиненні адміністративного правопорушення і полягає в передбаченому законом стягненні грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки для винної особи.

Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямоване саме на створення істотних матеріальних наслідків для винної особи, однак за змістом клопотання вбачається, що особа, яка притягнута до адміністративної особи, бажає їх уникнути шляхом сплати штрафу у вигідний для неї спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення.

Особа, яка допускає вчинення певних правопорушень, одночасно свідомо допускає настання для себе негативних наслідків, передбачених законом у вигляді відповідальності визначеного виду і розміру.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив суттєве адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частинами другою - четвертою цієї статті встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Тобто ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому не мав посвідчення водія відповідної категорії та був позбавлений права керування транспортними засобами. Правопорушення він вчинив повторно протягом року. На нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без вилучення транспортного засобу.

За таких обставин задоволення клопотання про розстрочення виконання постанови в частині сплати штрафу суперечить приписам ст. 23 КУпАП щодо мети, з якою застосовується адміністративне стягнення, зокрема, виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33-35, 301, 304 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Ремського Є.В. про розстрочення виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.06.2025 року у справі № 484/2112/25, провадження № 3/484/1139/25, - відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

СУДДЯ: