Справа № 233/5050/24
Провадження № 3/932/1572/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіна Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Бахмутського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 121015 від 01.09.2024, близько об 11 год 10 хв., 01.09.2024 водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, чим порушив п. 2.5. ПДР України. Так, ОСОБА_1 інкриміноване вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з довідки заступника керівника апарату Шевченківського районного суду міста Дніпра (стара назва Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська), судову справу №233/5050/24 було прийнято актом приймання-передання справ та документів від Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 10.10.2024 № 2994/0/15-24.

Адвокат Неміріч І.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, який згідно зі змісту клопотання адвоката має відбутися 27.07.2025, у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на лінії зіткнення. Окрім того, адвокат зазначає, що ОСОБА_1 хоче бути особисто присутнім під час розгляду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке подавалось адвокатом до суду раніше. Також у своєму клопотанні адвокат посилається на довідку про перебування ОСОБА_1 на військовій службі, проте така довідка до клопотання сторони захисту долучена не була.

Щодо клопотання сторони захисту про відкладення суд зазначає, що судове засідання було призначено на 28.07.2025 - 05 червня 2025 року, тоді ж ОСОБА_1 була отримана повістка про виклик. Адвокат Неміріч І.І. подав 02.07.2025 до суду клопотання про ознайомлення із матеріалами справи та вступ у справу як представника, і у той же день останньому було надано доступ до матеріалів справи через систему «Електронний суд».

Оскільки інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення мало місце 01.09.2024, тобто майже рік тому, враховуючи, що 04.06.2025 за заявою останнього було відкладено судове засідання задля надання можливості ОСОБА_1 ознайомитись із матеріалами справи належним чином, а також подане стороною захисту клопотання закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що останнім було реалізоване своє право на захист із письмовим викладенням позиції щодо обставин справи, а подальше відкладення розгляду справи буде безпідставним затягуванням прийняття рішення.

У своєму клопотанні адвокат Неміріч І.І. зазначає, зокрема, що в порушення вимог п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, у матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не дотримався передбаченої законом процедури, що є підставою для ухвалення рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

Порушення процедури, що визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, порушує права особи, що притягається до адміністративної відповідальності та позбавляє можливості на належний захист своїх інтересів.

Як зазначає адвокат, фактично стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується лише підозрами інспектора поліції.

Окрім цього, дослідивши відеозапис долучений до матеріалів справи, сторона захисту стверджує, що за все відео, ОСОБА_1 не відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Тобто, по-перше, відповіді ОСОБА_1 не є відмовою від проходження, по-друге, інспектор повинен спочатку запропонувати проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці, а у разі відмови або незгоди із результатами запропонувати медичний заклад, по-третє, у питанні інспектора є пряме спонукання до відмови особи.

Разом із цим, на часі 10:34:50 інспектор констатує, що «зараз 11 година 15 хвилин», що має розбіжності із часом відео. Зазначена обставина ставить під сумнів належність та допустимість доказу у вигляді відеозапису у зв`язку із невідповідністю часу фіксації та часом відео.

Відтак, сторона захисту зазначає, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не підтверджується обставинами, які зафіксовані у відео, а також не підтверджується наявними матеріалами адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, адвокат Неміріч І.І. просить суд закрити провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При прийнятті остаточного рішення у справі суд досліджує докази, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та які долучені до протоколу серії ЕПР1 №121015 від 01.09.2024, а саме: відеозапис з бодікамери патрульного поліцейського; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.09.2024 виписаного на ім`я ОСОБА_1 ; акт прийому-передачі транспортних засобів від 01.09.2024; копію посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; копію військового квитка виданого на ім`я ОСОБА_1 ; довідку згідно з інформаційної підсистеми Національної поліції України, відповідно до якої ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі про адміністративне провадження суд зазначає таке.

З приводу відсутності акта огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби).

У п. 3 Розділу ІІ Інструкції зазначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 Розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Пунктом 10 Розділу ІІ Інструкції визначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Зазначена правова норма узгоджується з вимогами п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Отже, з урахуванням викладеного, суд вбачає неправильне трактування стороною захисту нормативно-правового регулювання проведення процедури огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, оскільки акт огляду складається саме у разі проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, за результатами проведення такого огляду. Потім, у разі встановлення алкогольного сп`яніння у водія, такі результати із зазначенням у процентному відношенні кількості алкоголю в крові порушника, заносяться до акта огляду.

Щодо твердження, що стан алкогольного сп`яніння підтверджується лише підозрами інспектора.

Як вже зазначалося судом вище, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Суд зазначає, що виявлення та встановлення ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу відноситься до повноважень виключно співробітників поліції, та є лише підставою для проведення відповідного огляду для підтвердження або спростування підозри поліцейського щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо оспорюваного стороною захистом відеозапису.

Дослідивши відеозапис суд встановив, що ОСОБА_1 інспектором поліції двічі пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спец. приладу, або у відповідному закладі охорони здоров`я, проте останній відмовився.

Твердження сторони захисту щодо відсутності чіткої відмови від проходження огляду суд сприймає критично та відноситься до такої правової позиції як до стратегії захисту, оскільки за фактом бесіди з інспектором поліції, після пропозиції останнього пройти огляд у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відповідний огляд не пройшов, хоча йому надавали таку можливість. Огляд не було проведено, без виважених, вагомих та об`єктивних причин та лише через небажання водія, враховуючи той факт, що після другої пропозиції інспектора пройти огляд, ОСОБА_1 зробив «негативний» жест головою.

Відтак, враховуючи, що докази наявні в матеріалах провадження у справі дають суду можливість повно, послідовно, достовірно та об`єктивно встановити перебіг дій за якими було виявлено, зафіксовано та задокументовано порушення ОСОБА_1 частини 1 статті 130 КУпАП, шляхом відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлені судом обставини виявленого правопорушення свідчать про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, а його дії слід кваліфікувати як порушення учасником дорожнього руху, передбачених п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) відповідно до статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також особу яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

У відповідності до статті 40-1 КУпАП, частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому винесено постанову.

Оскільки до матеріалів справи долучений військовий квиток виданий на ім`я ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що останній підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 24, 27, 33, 38, 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Суддя Н.М. Юдіна