Справа № 438/634/25
Провадження № 3/438/303/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 серпня 2025 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Романського С.І.,

в с т а н о в и в :

19 квітня 2025 року 15 год 13 хв у м. Борислав на вул. Модрицькій, 11 водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Peugeot 206 XR» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродня блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі відмовився, вчиняв дії по ухиленню від здачі біологічного матеріалу, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 305506 від 19 квітня 2025 року.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив повністю, просив провадження у справі закрити. Пояснив, що зазначеного у протоколі числа та місці керував транспортним засобом марки «Peugeot 206 XR» д.н.з. НОМЕР_2 . Був зупинений працівниками поліції. Працівниками поліції не було запропоновано пройти медичне освідування на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Незважаючи на це, ОСОБА_1 надав згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Відповідно до запису з бодікамери у медичному закладі лікарем проведено освідування ОСОБА_1 шляхом перевірки фізичних можливостей, що можуть вказувати на стан його сп`яніння, та не виявив ознак сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1 намагався здійснювати спроби надати біологічний матеріал для дослідження, проте, із незалежними від нього причинами, можливо у зв`язку з хвилюванням не зміг надати працівникам поліції біологічний матеріал у вигляді сечі. При цьому лікарем не пропонувалося ОСОБА_1 надати інші біологічні зразки для дослідження.

Надані на підтвердження обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписи не є безперервними, тому їх не можна вважати належними та допустимими доказами. Просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Романський С.І. заявив клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Повідомив, що ОСОБА_1 не визнає свою вину у вчиненні правопорушення, оскільки не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Навпаки ОСОБА_1 прибув до закладу охорони здоров`я, де по своїм фізіологічним можливостям не здав сечу для проведення лабораторного дослідження, декілька раз намагався повторно здати аналіз сечі, пив воду. Проте не мав фізіологічної можливості здати аналіз сечі в кількості, достатній для проведення лабораторного дослідження під час огляду на стан наркотичного сп`яніння. Фізіологічна неможливість особи здати сечу не може бути розцінена як порушення вимог п. 2.5 ПДР України. При проведенні огляду ОСОБА_1 не пропонували здати інші біологічні рідини для дослідження (кров, змиви з рук, губ, слину).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Романського С.І., вивчивши представлені адміністративні матеріали, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними доказами, враховуючи наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів відповідно до ст.252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, наведених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 305506 від 19 квітня 2025 року, складеному 19 квітня 2025 року старшим інспектором ВП №1 ДРВП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Лаврик А.І., підтверджується наступними доказами.

Рапортом старшого інспектора ВП №1 ДРВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції Лаврик А.І. про те, що 19 квітня 2025 року під час несення служби спільно із капралом поліції Олексиним Я.В., близько 15 год.13 хв. в м. Борислав, вул. Модрицька зупинили транспортний засіб «Peugeot 206 XR» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Водієві представилися, назвали причину зупинки, повідомили про відеозйомку на нагрудні бодікамери. В ході спілкування та перевірки документів у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців та водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку, на що він погодився. Водія було доставлено до КНМП «Дрогобицька міська лікарня №1». Однак він не здав біологічну речовину у вигляді сечі. За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП порушення п.2.5 ПДР.

Події зазначені у рапорті працівника поліції об`єктивно підтверджені поданими відеозаписами, на яких зафіксоване правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Працівники поліції провели відеозйомку вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його оформлення з дотриманням положень ч.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року №1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за №28/32999. Матеріали відеозапису з камер долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна, зокрема виконати визначений у п.2.5 ПДР обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я згідно п.12 розділу І Інструкції.

Згідно з вимогами розділу І п. 4 Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), тобто порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Працівники поліції провели зовнішній огляд ОСОБА_1 , назвали наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння, що підтверджено відеозаписом з камер поліції.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, працівники поліції запропонували водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 погодився. Разом з працівниками поліції проїхав до КНМП «Дрогобицька міська лікарня №1». В подальшому, у закладі охорони здоров`я, протягом майже двох годин не виконав вимоги поліцейської, а саме не здав біологічний матеріал сечу, пояснивши, що фізіологічно не може це зробити.

Відповідно п.п. 10, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Поряд з тим, у даній Інструкції не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можливо дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.

Відбір біологічного середовища лікарем здійснювався відповідно до Методичних рекомендацій «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджених МОЗ України та Українським центром наукової медичної інформації та патентно-ліцензійної роботи Харківської медичної академії післядипломної освіти 18.01.2011 року.

Відповідно до розділу 1 пункту 1.1. Методичних рекомендацій, матеріалом для дослідження виявлення у живих осіб саме наркотичних речових в біологічних середовищах є лише сеча.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що з метою лабораторної діагностики наркотичного сп`яніння відповідно до вказаних Методичних рекомендацій, ОСОБА_1 було запропоновано здати біологічний матеріал, а саме, сечу, на що останній погодився та розпочав процес здачі необхідного біологічного середовища, але цього не зробив протягом майже двох годин. Більш того, зігнорував пропозицію поліцейської здати на аналіз інший біологічний матеріал, зокрема кров.

Суд ставить під сумнів доводи ОСОБА_1 та його представника Романського С.І. щодо неможливості здати біологічного матеріалу для дослідження, оскільки з моменту зупинки транспортного засобу пройшло достатньо часу.

Тому твердження про фізіологічну неможливість протягом двох годин здати сечу в невеликій кількості 80 мл, за наявності у ОСОБА_1 очевидних ознак наркотичного сп`яніння, суд вважає умисним ухиленням (відмовою) від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також обраним ним способом захисту для уникнення відповідальності за ст.130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 та його представника Романського С.І. про порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, не відповідають обставинам справи, оскільки такий огляд ОСОБА_1 не був проведений лікарем з підстав не надання ним біологічної рідини сечі для проведення лабораторного дослідження, яке є обов`язковим при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідно до п.7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

А відповідно за наявності вимоги обов`язкового проведення при огляді на стан наркотичного сп`яніння лабораторного дослідження біологічної рідини, за відсутності сертифікованих в Україні технічних засобів для проведення такого огляду об`єктивно унеможливлено проведення працівником поліції на місці зупинки огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано рух транспортного засобу, обставини його зупинки, проходження огляду на стан сп`яніння водієм, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху. Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції КАС ВС у постанові від 15.11.18 року у справі №678/991/17.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Твердження захисника про те, що працівники поліції надали відеозапис неповний, лише із зафіксованими моментами, які свідчать на користь обвинувачення, - не відповідає фактичним обставинам справи. На поданому працівниками поліції відеозапису зафіксовано обставини події, які мають правове значення для вирішення справи. Стверджуючи про неповноту відеозапису, захисник не повідомив суду, які саме обставини не зафіксовані на відеозапису з камер поліції, що мають істотне значення для повного та об`єктивного вирішення справи.

Суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, суд не вбачає підстав визнати недопустимим доказом поданий до матеріалів справи відеозапис події з відеореєстраторів та камер працівників поліції, тим більш зміст якого узгоджується з іншими зібраними доказам у їх сукупності, зокрема поясненнями захисника, наданими в судовому засіданні.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , мав беззастережно виконати законну вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Таке прямо передбаченоп.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, суд вважає доведеною вину водія ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на нього стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 130, 251, 252, 256, 266, 283-285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Роз`яснити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що у разі несплати штрафу в установлений ст.307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст.308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя: Андрій СЛИШ