ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа 643/1341/25 Головуючий І-ї інстанції Новіченко Н.В.
Провадження № 33/818/607/25 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Костенко Ю.С.

за участю прокурора Кубаха М.І.

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Прокопенко М.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу захисника Прокопенко М.І. на постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 18 лютого 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо ОСОБА_1

УСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , будучи заступником директора Департаменту освіти Харківської міської ради, являючись відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 (далі Закон № 1700-VII) суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимог п. 2-7 р. ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону несвоєчасно, а саме 13.02.2024 року о 17:06 год., подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2021 рік.

Постановою судді Московського районного суду м.Харкова від 18 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень 00 коп та стягнуто на користь держави суму судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що декларація ОСОБА_1 була подана несвоєчасно з поважних причин. Так, з квітня 2021 року ОСОБА_1 має статус інваліда 3 групи через операцію на головному мозку. Хвороба супроводжується стійким больовим синдромом, головними болями, запамороченнями, судомами, нудотою, порушеннями пам`яті, зору, уваги тощо. Постійний прийом ліків також має побічні ефекти, що пов`язані зі змінами у нормальному функціонуванні психічних процесів (насамперед пам`яті, уваги, сконцентрованості та інше).

Вказує, що з 2021 року ОСОБА_1 не є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Через постійний стрес, тривоги і страхи внаслідок перебування у прифронтовій Харківщині в умовах війни психічне та фізичне здоров`я ОСОБА_1 погіршилося. Упродовж грудня 2023 - січня 2024 року загальний стан здоров`я був ще значно погіршений та ОСОБА_1 постійно перебувала на амбулаторному лікуванні. Процес лікування супроводжувався постійним виснажливим болем та довготривалим прийомом сильнодіючих знеболювальних препаратів, що не давало змоги виконувати будь-які відповідальні дії. Додаткове психоемоційне навантаження на самопочуття з 25.12.2023 року дала також кардіологічна хвороба чоловіка. Процес лікування та реабілітації у цей період був ускладнений загальною ситуацією в регіоні (Харківська область). За офіційною інформацією у грудні 2023 року січні 2024 року на Харківщині пролунала 331 тривога, зафіксовано 597 загроз артобстрілів, під час яких ОСОБА_1 вимушено перебувала у безпечному місці, в укритті та не мала можливості виконувати важливі завдання, зокрема заповнювати декларацію.

Зазначає, що Національним агентством з питань запобігання корупції ще 20.02.2024 року отримано повідомлення про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 13.02.2024 №01-23/335/1-24, направлене Департаментом освіти Харківської міської ради до Національного агентства з питань запобігання корупції, днем виявлення правопорушення слід вважати саме 20.02.2024 року. Станом на дату складання протоколу з моменту виявлення Національним агентством з питань запобігання корупції адміністративного правопорушення пройшло вже більше 11 місяців. Строк накладення адміністративного стягнення сплив 20.08.2024 року.

Також, вказує, що враховуючи характер інкримінованого адміністративного правопорушення, яке відноситься до правопорушень, пов`язаних з корупцією, наявність поважних причин несвоєчасного подання річної декларації ОСОБА_1 за 2021 рік, особу ОСОБА_1 , стан її здоров`я, реальну відсутність умислу на вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто відсутність у ОСОБА_1 наміру приховувати свій майновий стан, а також той факт, що від дій ОСОБА_1 не було завдано будь-яких збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, та враховуючи незначну тривалість прострочення подання річної декларації ОСОБА_1 за 2021 рік (11 днів), відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та факт того, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі і за корупційні правопорушення, захисник вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Також, захисником було подано додаткові пояснення у справі в яких зазначає, що під час розгляду справи у суді першої інстанції стороною захисту було долучено виписку з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , яка підтверджує наявність у неї захворювання головного мозку, яке супроводжується стійким больовим синдромом, головними болями, запамороченнями, судомами, нудотою, порушеннями та втратою пам`яті, зору, уваги, тощо. Просить суд звернути увагу на те, що діагнози цервікокраніалгія, синдром хребетної артерії, торакалгія, стійкий виражений больовий синдром, остеохондроз шийного і грудного відділів хребта, стан після операції вентрикулоцистерностопії, оклюзіонної гідроцефалії з інтракраниальною гіпертензією, спастичним приводу внутрішньої легким тетрапарезом, мозочковим синдромом року і до сьогодні, що підтверджується виписками із медичної карти наявні у ОСОБА_1 з 2020 стаціонарного хворого №1370 від 17.03.202 року, №6891 від 02.11.2021 року, №5681 від 10.07.2025 року.

Зазначає, що зазначені діагнози негативно впливають на життя ОСОБА_1 , яка має важкий післяопераційний стан, оскільки у неї наявний симптом ураження глибокого відділу головного мозку мозочока, підвищений черепний тиск, що спричиняє тривалий сильний головний біль, напади, які тривають декілька годин, порушення та втрату пам`яті, розсіяність, постійне медикаментозне лікування та обстеження. Через свій діагноз ОСОБА_1 особисто не пересувається, тому завжди її супроводжують родичі та близькі (шо підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого №1370 від 17.03.2021 року, №6891 від 02.11.2021 року, №5681 від 10.07.2025 року) та у ОСОБА_1 наявне стійке загальне захворювання головного мозку, яке супроводжується порушенням та втратою пам`яті, та у повній мірі доводять поважність причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, а отже доводять відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 , а тому є підставою для скасування постанови Московського районного суду міста Харкова від 18.02.2025 у справі №643/1341/25 та закриття провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 .

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши доводи ОСОБА_1 та її захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 2, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно - дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадова особа місцевого самоврядування, яка вперше приймається на службу в органи місцевого самоврядування, вважається такою, що вступила на посаду, з моменту складення Присяги.

Згідно з абз. 5 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посади керівника секретаріату (керуючого справами) районної, обласної ради, керуючого справами виконавчого апарату обласних і районних рад, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Як убачається з матеріалів справи, розпорядженням Харківського міського голови № 1593/2к від 24.11.2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника директора Департаменту освіти Харківської міської ради.

Також, розпорядженням Харківського міського голови № 788/2-к від 28.05.2021 року ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора Департаменту освіти Харківської міської ради;

Абзацом 3 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VII посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону № 1700-VII.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою місцевого самоврядування, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Статтею 13 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порядку, встановленому Законом України "Про запобігання корупції".

Приміткою до ст. 1726 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті З цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 1 ч. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» і «г» пункту 2 частини першої статті З цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п. 2 ч. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду. Декларація при звільненні не подається у таких випадках: особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді; особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 календарних днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності.

Підпунктом 1 п. 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» встановлено, що фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.

Враховуючи викладене, у період дії воєнного стану або стану війни в осіб, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VII, немає обов`язку, передбаченого ст. 45 цього Закону, щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Проте Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, зазначений обов`язок поновлено.

Зокрема, згідно з її. 27 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів У країни про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як було встановлено електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, тип «Щорічна», подана ОСОБА_1 13.02.2024 року о 17:06 год шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Разом з цим, як убачається з матеріалів справи під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 подавала пояснення, в яких посилалася на ряд захворювань, які перешкодили їй своєчасно подати декларацію (а.с.69-89), однак старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах 7-го управління (з обслуговування Харківської області) ДСР НП України під час складання протоколу про адміністративне правопорушення оцінки наданим поясненням надано не було.

Під час розгляду справи, суд першої інстанції вважав, що посилання сторони захисту на захворювання ОСОБА_1 , які стали наслідком несвоєчасного подання декларації з пропуском 13 днів, не є поважними, оскільки наявні в матеріалах справи медичні документи ОСОБА_1 жодним чином не підтверджують, що внаслідок захворювання вона перебувала у безпорадному стані і не могла здійснити дії зі своєчасного подання декларації.

Однак, апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду виходячи з наступного.

Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх, відповідальність виключається.

Під поважними причинами пропуску строку слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», при вирішенні питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації та суб`єктивну сторону правопорушення, яка характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як убачається з матеріалів справи, з квітня 2021 року ОСОБА_1 має статус інваліда 3 групи через операцію на головному мозку.

Також, судом встановлено, що відповідно до медичної документації ОСОБА_1 має важкий післяопераційний стан, оскільки у неї наявний симптом ураження глибокого відділу головного мозку мозочока, підвищений черепний тиск, що спричиняє тривалий сильний головний біль, напади, які тривають декілька годин, порушення та втрату пам`яті, розсіяність, постійне медикаментозне лікування та обстеження, шо підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого №1370 від 17.03.2021 року, №6891 від 02.11.2021 року, №5681 від 10.07.2025 року.

Тобто, у ОСОБА_1 наявне стійке загальне захворювання головного мозку, яке супроводжується порушенням та втратою пам`яті, що може свідчити про поважність причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, що об`єктивно підтверджується наданими довідками лікарів.

Так, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно зазначити опис обставин, установлених під час розгляду справи, навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, дані вимоги при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 в суді першої інстанції не були виконані в повному обсязі.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

За таких обставин, хоча матеріали справи і не містять висновку експерта про те, що ОСОБА_1 не могла в повній мірі усвідомлювати свої дії, а суд першої інстанції не перевірив ці обставини шляхом експертного дослідження, то апеляційний суд дослідивши відповідні медичні документи та виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1370 від 17.03.2021 року, №6891 від 02.11.2021 року, №5681 від 10.07.2025 року, якими констатуються у ОСОБА_1 наявне стійке загальне захворювання головного мозку, яке супроводжується порушенням та втратою пам`яті приймає до уваги версію сторони захисту яка є релевантною та в межах своїх дискреційних повноважень погоджується з доводами сторони захисту про те, що ОСОБА_1 несвоєчасно подала декларацію, що було зумовлено поважними причинами.

Таким чином порушено принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Сам протокол про адміністративне правопорушення за правовим змістом є фактично обвинуваченням, яке підлягає доведенню, не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення, враховуючи позицію ЄСПЛ (справа Карелін проти Російської Федерації).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 1ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У зв`язку з чим є всі підстави вважати, що «поза розумним сумнівом» не доводено факт несвоєчасного подання без поважних причин ОСОБА_1 декларацій, оскільки ОСОБА_1 діяла з причин, що не залежали від її волі, а саме неналежний стан здоров`я, з урахуванням тяжкості хвороби, її наслідків та її теперішнього стану, а тому суд приходить до висновку про відсутність в діях останньої суб`єктивної сторони, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є слушними та підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Прокопенко М.І. задовольнити.

Постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 18 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст.172-6 КУпАП

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик