Справа № 149/1264/25
Провадження №3/149/611/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Гончарук-Аліфанова О. Ю., розглянувши матеріали, що надійшли від БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні якого перебуває одна малолітня дитина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

18 лютого 2025 року о 07:00 год. на а/д Т-06-10, водій ОСОБА_1 вживав алкоголь, а саме слабоалкогольний напій пиво "Львівське 1715", після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чим порушив п. 2.10 є ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 249965 від 18 лютого 2025 року, 18 лютого 2025 року о 07:00 год. на а/д Т-06-10, 47 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Audi A4", д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення із автомобілем "ВАЗ 2109", д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1. ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень не визнав, пояснив, що насправді алкогольні напої не вживав, про те, що випив пиво, повідомив поліцейського в паніці. Пиво, яке він показував поліцейському, було безалкогольним та пляшка була закритою. Щодо ДТП пояснив, що автомобільна дорога мала ями, тому він рухався ближче до розмежувальної лінії , на його думку, інший водій також обминав ями, тому вони зіштовхнулись. Крім того, автомобіль "ВАЗ", який рухався йому назустріч, він помітив за метрів 5 до зіткнення, пора доби була ще темна, а фари у автомобіля не були ввімкнуті.

Адвокат Костюк С. М. просив провадження у справі за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення без встановлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Провадження у справі за ч. 4 ст. 130 КУпАП просив закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки невстановлення вини ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що прямував додому із невеликою швидкістю, коли на зустріч їхав автомобіль "Audi A4" на великій швидкості. Як відбулось зіткнення, одразу не зрозумів, автомобіль втратив керованість. Вийшовши із автомобіля, він нікого не побачив, а тому одразу викликав поліцію. Зіткнення відбулось на його смузі руху, слідів гальмування автомобіля "Audi A4" не було. Через деякий час до нього підійшов водій автомобіля "Audi A4" ОСОБА_1 , від якого було чути запах алкоголю.

Адвокат Поворознюк Б. М. просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Суддя, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, адвокатів, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшла наступних висновків.

Щодо правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 свою провину в інкримінованому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП не визнав, його винуватість в повному обсязі підтверджується та доводиться доказами, наявними й дослідженими судом під час розгляду справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 249965 від 18 лютого 2025 року (а.с. 22), схемою ДТП (а.с. 16), поясненнями потерпілого, висновком експерта № СЕ-19/102-25/11799-ІТ від 06 червня 2025 року, з якого слідує, що у досліджуваній дорожньо-транспортній пригоді, при заданому комплексі вихідних даних, дії водія автомобіля "Audi A4", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , які не відповідали вимогам ПДР України з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 64-69).

Вказана сукупність доказів переконливо свідчить про порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, які стали причиною ДТП 18 лютого 2025 року за його участю та участю потерпілого ОСОБА_2 .

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи та пояснень сторін, адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, яке не є триваючим, вчинено 18 лютого 2025 року.

Адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 надійшли в провадження судді Гончарук-Аліфанової О. Ю. 25 квітня 2025 року.

15 травня 2025 року за клопотанням сторони захисту у даній справі було призначено автотехнічну експертизу, яка була проведена 06 червня 2025 року, а матеріали справи разом із висновком експерта надійшли до суду 27 червня 2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Отже, строк накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП на ОСОБА_1 на момент розгляду справи минув.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи те, що строк накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП закінчився, провадження по вказаній адміністративній справі підлягає закриттю.

Щодо правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення, що підтверджується наступним.

З протоколу ЕПР1 № 249960 від 18 лютого 2025 року, вбачається, за яких обставин було вчинене правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

Із акту огляду ОСОБА_1 на стані алкогольного сп`яніння, результат огляду позитивний 1,94 проміле. Вказане підтверджується матеріалами відеозапису та особистим підписом ОСОБА_1 про згоду з результатом огляду (а.с. 5-6).

ОСОБА_1 направлявся на освідування до КНП "Хмільницька ЦЛ" (а.с. 4).

Із рапорту поліцейського БПП К. Гончарука від 18 лютого 2025 року слідує, що працівниками поліції було здійснено на реагування повідомлення про ДТП. На місці події у водія ОСОБА_1 під час спілкування було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Також водій ОСОБА_1 повідомив, що після ДТП вживав слабоалкогольний напій пиво "Львівське 1715". Огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено на місці події за допомогою приладу "Drager Alcotest", результат огляду позитивний - 1, 94 проміле (а.с. 7).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , він вживав пиво після настання дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 8).

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КпАП, підтверджується відеозаписами з нагрудної відеокамери поліцейських, доданими до протоколу (а.с. 13), з яких вбачається огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та його пояснення, що він вживав алкогольні напої після настання дорожньо-транспортної пригоди.

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснила, що прибула на місце ДТП, одразу після дзвінка її батька ОСОБА_2 . На смузі руху автомобіля "ВАЗ" були помітні сліди юзу автомобіля "Audi". ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, факт вживання алкоголю не заперечував.

Факт вживання ОСОБА_1 алкогольного напою після ДТП вільно неодноразово повідомлено ним особисто під відеозапис працівникам поліції із зазначенням деталей (зокрема виду алкоголю, за яких обставин вживав), підтверджено ним також письмово, при ОСОБА_4 про здійснення відеозапису був повідомлений, тиску, примусу, натяків чи будь-якого неправомірного впливу на нього не чинилось, вказана інформація була надана ним з його волі та за його ініціативою.

Таким чином, суд вважає вживання ОСОБА_1 алкоголю після вчинення ДТП та до проведення поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння доведеним поза розумним сумнівом належними і допустимими доказами, описаними вище, достовірність яких в судовому засіданні спростовано не було.

Невизнання в суді вини ОСОБА_1 , суд розцінює як спробу уникнути притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки санкція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає суттєвий штраф та тривале позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому покази свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо того, що 18 лютого 2025 року він перебував в автомобілі, під керуванням ОСОБА_1 ,автомобіль рухався із невеликою швидкістю, на зустрічну смугу руху не виїжджав, транспортного засобу, що рухався по зустрічній смузі руху не бачив, автомобільна дорога мала пошкодження, що змушувало водіїв маневрувати, а тому на його думку могло відбутись зіткнення, саме зіткнення транспортних засобів відбулось по центру дороги, дорожньої розмітки не було, до приїзду поліції ОСОБА_1 знаходився поряд з потерпілим, алкогольних напоїв не вживав, судом не приймаються, оскільки вони суперечать сукупності описаних вище доказів, достовірність яких встановлена судом.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення п. 2.10 є ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника, його майновий, сімейний стан, стан здоров`я, характер вчиненого, суддя вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення з метою виховання, поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень штраф з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до пункту 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 605,50 грн.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що за клопотанням ОСОБА_1 у справі була призначена судова автотехнічна експертиза, яка проведена у відповідності до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертній установі з Державного бюджету України, оскільки проведення експертизи доручено Вінницького науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України.

Ініціатором проведення судової автотехнічної експертизи у даній справі про адміністративні правопорушення була особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в діях якого встановлено склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП. Таким чином, державою понесені витрати, що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи в адміністративній справі № 149/1264/25 (а.с. 63), згідно якої вартість проведення експертизи складає 3 119,90 гривень.

Розрахунок даних витрат здійснено на підставі Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 710 від 1 липня 1996 року.

Відповідно до припису ч. 2 ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

У даному випадку, при вирішенні питання щодо відшкодування витрат за проведення судової експертизи, суддя вважає, що необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Частиною першою ст. 122 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У даному конкретному випадку йдеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, але оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає порядок стягнення витрат на залучення експерта, суддя вважає за необхідне застосувати аналогію закону та стягнути з ОСОБА_1 документально підтверджені витрати на проведення судової автотехнічної експертизи від 06 червня 2025 року у розмірі 3 119,90 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, ч. 2 ст. 38, 124, 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі ч. 2 ст. 38КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (дві)неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень (Отримувач: ГУК у Він.обл./Він.обл/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (ІВАN): UA0002001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Вінницького науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України (, Рахунок отримувача: 1004482) витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/10-25/11799-ІТ від 06 червня2025 року в сумі 3119 грн. 90 коп. у справі №149/1264/25.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106 ).

Згідно із ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: