провадження №3/175/5097/25
Постанова

Іменем України

06 серпня 2025 року с. Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М. розглянувши матеріали, які надійшли з ДПП УПП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , водій,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №346684 від 30.05.2025 року: 30.05.2025 року о 20 год. 10 хв. в Дніпропетровській області, Дніпровському районі, с. Слобожанське, вул. Нижньодніпровська 17, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Вольво» державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «Шмітц» д.н.з. НОМЕР_2 , під час випередження, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з авто «Деу», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку з правої сторони. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Цими діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та просив закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 124 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, матеріали справи не містять доказів та належного обґрунтування об`єктивної сторони правопорушення, що не відповідає принципам законності, та суперечить ст. 7,9 КУпАП.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 із змінами і доповненнями, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, що бере безпосередню участь в процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд або іншого майна повинно бути результатом порушення Правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що зазначені обставини виключають адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП в діях водія ОСОБА_1 .

Як вбачається із схеми місця ДТП, яке надано додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №346684 від 30.05.2025 року, вона містить суперечності та неточності відносного скоєного ДТП.

На схемі зображено, що автомобіль «Вольво» державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «Шмітц» д.н.з. НОМЕР_2 стоїть по середині двох смуг дорожнього руху, а авто «Деу», д.н.з. НОМЕР_3 стоїть на узбіччі.

Ширина двох смуг дорожнього руху, за схемою, складає 8,4 метрів, проте ліва частина передньої вісі автомобіля «Вольво» державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «Шмітц» д.н.з. НОМЕР_2 розташована на відстані 4,2 метрах від краї лівої частини дороги, що унеможливлює його перебування саме на середині двох дорожніх смуг руху.

Також, слід звернути увагу, що до суду, як докази вчинення правопорушення, надано лише протокол про вчинення правопорушення, схема місця ДТП зображена співробітниками поліції, що складали протокол, а також пояснення учасників ДТП.

З пояснень водія авто «Вольво» державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «Шмітц» д.н.з. НОМЕР_2 , вбачається, що він їхав прямо в правій смузі руху та бачив авто «Деу», д.н.з. НОМЕР_3 , у праве заднє дзеркало, яке намагалось перестроїтись у його смугу руху саме позаду авто «Вольво» державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «Шмітц» д.н.з. НОМЕР_2 , а потім авто «Деу», д.н.з. НОМЕР_3 зникло з дзеркала та водій почув звуки зіткнення після чого одразу зупинився.

З пояснень водія авто «Деу», д.н.з. НОМЕР_3 , вбачається, що він їхав у правій смузі руху та його почав обганяти авто «Вольво» державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «Шмітц» д.н.з. НОМЕР_2 та під час обгону зачепив його.

Суд не може дійти висновку про беззаперечну винуватість ОСОБА_1 у вказаній ДТП, скільки всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до ст. 62 Конституції України, трактуються на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, тобто ОСОБА_2 .

Також, з наданих матеріалів справи остаточно визначити вину ОСОБА_1 , судом не вбачається за можливе, оскільки як із пояснень водія ОСОБА_1 так і пояснень водія «ДЕУ» ОСОБА_3 зіткнення автомобілів відбулось у крайній правій смузі руху, при цьому правий бік автомобілю ДЕУ (із письмових пояснень обох водіїв) знаходився на правому узбіччі дороги.

Також, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

За таких обставин вважаю за доцільне взяти до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976 року, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984 року, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987 року, no. 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 24 листопада 2011 року у справі «Загородній проти України», заява № 27004/06 суд зазначив, що особа, проти якої висунуті кримінальні обвинувачення, яка не бажає захищатись особисто, повинна бути в змозі скористатись юридичною допомогою за власним вибором (див. рішення від 16 квітня 2009 року у справі «Ханжевачкі проти Хорватії» (Hanzevadki v. Croatia), заява № 17182/07, п. 21, з подальшими посиланнями).

Згідно з рішенням у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилось нічого іншого, як взяти на себе функцію сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагальності процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Більш того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи дії ОСОБА_1 та інкримінованим йому порушенням правил дорожнього руху України, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, суд не може встановити остаточно вину ОСОБА_1 , оскільки докази надані до суду органом поліції базуються лише на свідченнях сторін дорожньо-транспортної пригоди.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у діях водія ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, ст. ст. 9, 247, 268, 283-285 КУпАП України суд визнає необ`єктивними докази, вчинення ОСОБА_1 порушення ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1. ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 124, 245, 247, 251, 252, 268, 283-286, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови для відома вручити ОСОБА_1 , а також надіслати начальнику відповідного відділення поліції.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набрала законної сили ___ ________ 20____ року.

Суддя О.М. Бойко