Справа № 450/3267/25 Провадження № 3/450/1890/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., за участю ОСОБА_1 , захисника Онищенко А.О., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

06.07.2025 о 20 год. 25 хв. в с. Ямпіль вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Renault Twingo д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю із ротової порожнини. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія із застосування приладу Alcotest 6820 «Драгер», прилад ARJL №0188, тест №2736, результат тестування 0.25 проміле. Із результати водій згідний. Від проходження огляду в медичному закладі відмовилася.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 «А» ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник Онищенко А.О. подали клопотання про закриття провадження у справі з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначили, що ОСОБА_1 не визнає своєї провини у даному адміністративному правопорушенні з огляду на наступне. Вважають, що підстав для зупинки транспортного засобу та подальшої перевірки полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за вказаних обставин не було. Згідно з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, у ОСОБА_1 зафіксовано 0,25% алкоголю. Водночас, відповідно до технічної інструкції приладу, в умовах температури від -5 до +50°C допустима похибка становить до ±0,042%, тобто показник 0,25% знаходиться в межах технічної похибки (0,20,28%). Згідно з п. 7 розд. II Інструкції №1452/735, ознакою стану алкогольного сп`яніння є результат, що перевищує 0,2%. Однак прилад, яким проводилось тестування (№ARLJ-0188), не проходив калібрування понад 6 місяців, що ставить під сумнів достовірність результату. Крім того, матеріали справи, зокрема відео з нагрудних камер, не підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Навпаки, вона неодноразово просила направити її до медичного закладу, але поліцейські повідомляли, що вона має право відмовитись. Таким чином, у справі відсутні належні докази стану алкогольного сп`яніння, а зафіксований показник алкоголю знаходиться в межах допустимої похибки, що виключає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, підтверджується такими доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №383417 від 06.07.2025; результатом приладу Drager Alcotest 6820, номер ARJL №0188, тест №2736 від 06.07.2025, згідно якого виявлено вміст алкоголю в крові 0.25 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.07.2025; відеозаписами, які містять фіксацію обставин події та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст.ст.251,252 КУпАП, вважаю вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Щодо доводів сторони захисту про те, що результат приладу «Драгер» 0,25 проміле знаходиться в межах допустимої похибки, яка становить +- 0,05 проміле, то суд зазначає наступне.

Згідно з п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле.

У даному випадку результат тесту має цифровий показник 0,25 проміле, що згідно вказаної Інструкції є встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Щодо тверджень адвоката про те, що останнє калібрування газоаналізатора проводилося 26.11.2024, тобто понад шість місяців, суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України №1747 від 13.10.2016 міжповірочний інтервал "Вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі який видихається" встановлено та становить 1 рік.

Оскільки міжповірочний інтервал для приладу Drager Alcotest 6820 відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України №1747 від 13.10.2016 становить один рік, твердження про недійсність результатів у зв`язку з перевищенням 6-місячного терміну калібрування є необґрунтованим. Таким чином, на момент проведення огляду газоаналізатор мав чинну повірку, а його показання - юридичну силу.

Об`єктивних даних, які б вказували на те, що прилад «Drager Alcotest 6820» міг допустити похибку стороною захисту не наведено, виявлений на місці зупинки транспортного засобу позитивний результат на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 не спростовано.

Окрім того, суд звертає увагу, що водій погодилася з результатом огляду, що підтверджується її особистим підписом на роздруківці (чеку) показників алкотестера «Drager 6820» за результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, зокрема, «результати огляду на стан сп`яніння 0,25 проміле (позитивний)», «з результатами згоден ОСОБА_1 » та міститься підпис останньої.

Крім того, із оглянутого відеозапису вбачається, що водій в ході спілкування з працівниками поліції визнала факт вживання нею алкогольних напоїв, хоча і у незначній кількості.

Щодо доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не була згідною з результатами огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» у зв`язку з чим такий огляд є недійсним, то суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд зазначає, що незгода водія з результатами огляду, який було проведено працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу може бути здійснена різними способами та встановлюється на підставі доказів, які досліджені в судового засіданні.

Також, суд звертає увагу на те, що незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду, шляхом активних дій самого водія та висловлена в категоричній чіткій формі, а зі змісту поведінки водія повинно вбачатись, що вона дійсно вважає, що такий результат огляду не відповідає дійсності.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи, водію ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу, на що остання погодилася. За результатами такого огляду приладом «Драгер» було видано результат 0,25 проміле. При цьому, водій в ході спілкування з працівниками поліції визнала факт вживання нею алкогольних напоїв, хоча і у незначній кількості, не наполягала на необхідності проведення повторного огляду, щоб спростувати вказаний результат.

Інші доводи сторони захисту, суд також відхиляє як такі, що в сукупності з наявними у матеріалах справи доказами, не спростовують обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не свідчать про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо дослідженні та здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, та оцінюючи їх в сукупності, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.

Керуючись ст.ст.23, 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяД. А. Кукса