Справа № 395/1381/25
Провадження № 3/395/1034/2025

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Новомиргород

Суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Забуранний Р.А. розглянувши матеріали, що надійшли з сектору поліцейської діяльності №1 (м. Новомиргород) відділення поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного ВП ГУНП в Кіровоградській області, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, проживаючої у АДРЕСА_1 , за ст. 184 ч. 1 КУпАП,-

встановив:

Суд визнав доведеним, що 17.06.2025 року о 10 годині 00 хвилин гр. ОСОБА_2 за місцем проживання ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини ОСОБА_3 , 2024 року народження, а сама залишає її на хвору бабусю, не приділяє належного догляду, соціальні кошти витрачає на алкоголь та свої розваги, чим порушила ч.1 ст. 184 КУпАП.

Крім цього, 18.06.2025 року о 20 годині 00 хвилин гр. ОСОБА_2 за місцем проживання ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини ОСОБА_3 , 2024 року народження, а саме залишила її на хвору гр.. ОСОБА_4 , 1944 року народження, та повернулась 23.06.2025 року о 08.00 годині, чим порушила ч.1 ст. 184 КУпАП.

На розгляд матеріалів ОСОБА_2 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Крім того, на офіційному сайті Новомиргородського районного суду Кіровоградської області (https://nm.kr.court.gov.ua/sud1115/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце слухання.

Такі дії мають очевидні ознаки штучного створення підстав для закінчення передбаченого ст.38 КпАП України строку накладення адміністративного стягнення і намагання уникнути в такий спосіб адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Неявка ОСОБА_2 на розгляд матеріалів судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки за обставинами справи, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, ступеню вини, майнового та сімейного стану, суд вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 184 ч. 1, 299-300 КУпАП,-

ухвалив:

Визнати винною ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень (отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення подається до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Суддя: Р. А. Забуранний