Справа № 932/4560/25
Провадження № 3/932/1738/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Клепка Л.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Бахмутського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

27 березня 2025 року об 11.51 год. в м.Костянтинівка Донецької області на вул. Тринадцяти розстріляних, 5 ОСОБА_1 керував транспортним засобом УАЗ 330300 без номерного знака з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук) і від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, клопотань, пов`язаних з судовим розглядом, суду не надав. Захисник ОСОБА_1 . Нікітін В.В., діючий на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, спрямував на адресу суду заяву про закриття провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Аргументами на користь своєї позиції зазначає, що ОСОБА_1 постановою Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.05.2024 вже притягувався до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, тому в його діях є ознака повторності, що передбачає іншу правову кваліфікацію його дій. Крім того, на думку захисника, протоколу суб`єктом складання протоколу ОСОБА_1 не роз`яснено його прав, передбачених ст.268 КУпАП, що є достатньою підставою для визнання протоколу недійсним та закриття провадження у справі. Також посилається на те, що відеозапис є фрагментарним, що не надає можливості об`єктивно надати оцінку діям ОСОБА_1 , та вважає, що огляд ОСОБА_1 , який є діючим військовослужбовцем, не міг бути проведений поліцейським і вважається недійсним, так як повинна застосовуватися ст.266-1 КУпАП.

З`ясувавши обставини справи та надавши оцінку дослідженим доказам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В вину ОСОБА_1 ставиться відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУПАП.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння визначений ст.266 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015; постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, куди поліцейський забезпечує доставку особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння, що передбачено п.12. Розділу ІІ Інструкції.

Відмова водія від проходження такого огляду утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як слідує з протоколу, підписаного ОСОБА_1 без зауважень, він, як водій автомобіля УАЗ, у якого працівником поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, на пропозицію інспектора поліції від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, що окрім протоколу ЕПР 1 № 283050, підтверджується доданим до протоколу відеозаписом, яким зафіксовано як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і факт його відмови від проходження огляду, а також письмовим направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

У зв`язку з виявленням інспектором поліції ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом прийому-передачі транспортного засобу.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною і поза розумними сумнівами підтверджується наведеними вище доказами.

Доводи захисника Нікітіна В.В. про неможливість врахування відеозапису для надання об`єктивної оцінки діям водія через те, що він не є безперервним, складання протоколу з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, якою визначена спеціальна процедура огляду військовослужбовців, наявність у діях ОСОБА_1 іншої, більш суворої кваліфікації його дій, так як він є особою, яка протягом року вже притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, суд до уваги не приймає, вважає їх безпідставними, такими, що направлені на уникнення встановленої законом відповідальності, і зазначає наступне.

Відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку.

Суд погоджується з твердженнями захисника про те, що доданий до протоколу відеозапис з камери поліцейського не є безперервним, разом з тим, зафіксовані на ньому обставини є достатніми для підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Тому підстав для неврахування цього відеозапису при наданні оцінки діям водія ОСОБА_1 суд не вбачає. Доказів, які б з технічного погляду могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису, судом також не встановлено.

Доводи про те, що поліцейським при складанні протоколу було порушено процедуру, визначену ст.266-1 КУпАП, суд відхиляє, оскільки положеннями вказаної статті визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Тобто, статтею 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом, поза виконання ними обов`язки військової служби або поза перебування на території військових частин.

Крім того, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, віднесено до категорії правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і відповідно до ч.1 ст.15 КУпАП за адміністративні правопорушення, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, військовослужбовці несуть відповідальність на загальних підставах.

На це ж вказує і перелік статей КУпАП, згідно якого уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України мають право складати протоколи про передбачені ст.44, ч.ч.2, 3 ст.123,ст.ст.172-10-172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7 КУпАП адміністративні правопорушення. Даний перелік є вичерпним, розширенню та доповненню не підлягає.

Отже, уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України не наділені повноваженнями складати протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, яке інкримінується військовослужбовцю ОСОБА_1 в рамках даного провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП саме до компетенції органів Національної поліції віднесено оформленняи протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП.

Що стосується твердження захисника про наявність в діях ОСОБА_1 іншої кваліфікації, більш суворішої аніж ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з тим, що він протягом року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд звертає увагу, що ні захисник, ні суд не мають діяти на шкоду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд розглядає справу в межах пред`явленого особі обвинувачення і не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, на шкоду особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки в такому випадку перебирає на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, дії ОСОБА_1 з урахуванням встановлених судом обставин та досліджених доказів підлягають кваліфікації за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вирішуючи питання адміністративного стягнення, суд враховує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, мету адміністративного стягнення та загальні правила його накладення, а також особу правопорушника, високу суспільну небезпечність вчиненого ним правопорушення і вважає за необхідне накласти на нього безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням його права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

Окрім того, з ОСОБА_1 як особи, відносно якої виноситься постанова про накладення адміністративного стягнення, відповідно до ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню і судовий збір у розмірі 0,2% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130ч.1, 283, 284, 287-288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, і накласти на нього за ч.1 ст.130КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф підлягає сплаті на наступний рахунок: (IBAN) UA0004001, отримувач ГУК у Днiпр-кiй обл/Дн-ка об/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп., який підлягає сплаті за наступними реквізитами: номер рахунку (IBAN) UA0026001, код отримувача ЄДРОПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕПА), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення стягнення в установу банку України, а в разі оскарження чи опротестування постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Платіжний документ, що засвідчує сплату штрафу в повному обсязі, надається до Шевченківського районного суду міста Дніпра.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у добровільному порядку протягом 15 днів з дня вручення копії постанови при примусовому виконанні постанови суду штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Суддя Л.І.Клепка