ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1918/25 Справа № 202/301/25 Суддя у 1-й інстанції - Недобитюк Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Абрамова В.В., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпро від 14 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, мешкає АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 03.12.2024 о 12:25:49, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mazda DT-50 на європейській реєстрації АО57XSG на Автодорозі Т0514 86 км, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, млява мова, не стійка хода, від проходження алкотестера газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки або перевірки на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП

На вказане рішення захисником Абрамовим В.В. подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову судді скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону. Робітниками поліції не було повідомлено ОСОБА_2 про причину зупинки його транспортного засобу. Наголошує, що огляд на стан сп`яніння проводився з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 перебував на службі та виконував бойові завдання. В протоколі про адміністративне правопорушення є помилка в даті скоєння правопорушення. Після зупинки Фандєєв самостійно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат 0,00 проміле.

Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження. Вказує, що апеляційна скарга захисником направлена вчасно 20.05.2025 року, що підтверджується вкладенням. Однак апеляційна скарга була повернена у зв`язку з неврученням адресату, а саме Індустріальному районному суду м. Дніпро. Захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, у зв`язку з тим, що він був пропущений з причини, що не залежала від нього.

Перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто, можливість реалізації права апеляційного оскарження та його строк виникають і обчислюються саме з дня винесення постанови та не пов`язані з днем отримання копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, захисником Абрамовим В.В. була направлена апеляційна скарга поштовим повідомленням на адресу Індустріального районного суду м. Дніпро вчасно, що підтверджується описом вкладенням від 20.05.2025 року. Однак вказаний лист був повернутий без вручення адресату.

Таким чином, пропущений захисником Абрамовим В.В. строк апеляційного оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та у закладі охорони здоров`я. Факт вказаної відмови також був зафіксований на бодікамеру робітниками поліції.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність дій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено поліцейськими, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки відповідно до відеозапису робітниками поліції було зупинено транспортний засіб відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» для перевірки документів під час воєнного стану.

На підставі викладеного, вважаю, що в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП на військовослужбовця ОСОБА_1 , складено не уповноваженою на те особою, зазначаю наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони розпивають алкогольні напої або вживають наркотичні чи психотропні речовини на території військової частини або об`єктів, за що передбачена відповідальність за ст. 172-20 КУпАП, а не за ст. 130 КУпАП.

При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП.

Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , безумовно є суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.

Твердження апелянта, що його огляд на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку визначеному ст. 266-1 КУпАП, ґрунтується на помилковому тлумаченні наведеної норми закону.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено уповноваженою посадовою особою, відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП та підстав для визнання його недопустимим не вбачається.

Апеляційний суд не бере до уваги акт огляду на стан алкогольного сп`яніння №2250 від 03.12.2024 року та висновок алкотесту №12786 виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки він був отриманий з порушенням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, та ст. 266 КУпАП, оскільки водій пройшов огляд у відсутності працівників поліції.

Досліджені апеляційним судом матеріали справи та відеозапис, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції. Ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Крім того, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисту про неправильну дату скоєння правопорушення ОСОБА_1 зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду вказано, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП 30.11.2024 року о 12-18 годині.

Разом з тим, вказана дата є технічною помилкою, оскільки матеріали справи: направлення на огляд, копія протоколу про адміністративне правопорушення складене на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, пояснення свідків, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення наголошують про скоєння правопорушення ОСОБА_1 саме 03.12.2024 року.

Також, скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП, саме 03.12.2024 року підтверджується доданими матеріалами сторони захисту, про проходження самостійного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 03.12.2024 року.

Таким чином, апеляційна скарга сторони захисту в частині дати скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Абрамову В.В., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпро від 14 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Абрамова В.В., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпро від 14 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 змінити.

Вважати часом вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 саме 03.12.2024 року.

В решті постанову Індустріального районного суду м. Дніпро від 14 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя