Провадження № 3/742/1097/25
Єдиний унікальний № 742/3656/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Сірій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи КП ПТВП, місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

за участі сторін:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Ан І.М.,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2025 р. о 15 год. 00 хв. в м. Прилуки по вул. Гетьмана Сагайдачного водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen» /д.н.з. НОМЕР_1 / та перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai» /д.н.з. НОМЕР_2 /, який рухався в попутному напрямку по заду. Внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода, автомобілям спричинено механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , в присутності захисника, вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що близько 15 год. 00 хв. 07.07.2025 р. він рухався на автомобілі «Volkswagen» /д.н.з. НОМЕР_1 /. Маючи наміри повернути наліво, він пригальмував та одночасно увімкнув лівий світовий покажчик повороту. Водій повідомив, що позаду, в напрямку руху його автомобіля, на відстані 100 метрів він побачив автомобіль білого кольору та одночасно відволікся на велосипедиста, який рухався праворуч. Після чого водій почав повертати ліворуч та відчув зіткнення в ліву передню частину його автомобіля з автомобілем, який рухався позаду. ОСОБА_1 підтвердив, що безпосередньо перед виконанням маневру він не пересвідчився в його безпечності для руху водія автомобіля, який рухався позаду нього, оскільки вважав, що останній, за умови дотримання швидкісного режиму, не міг так швидко його наздогнати.

Допитаний в судовому засіданні інший учасник ДТП ОСОБА_2 пояснив, що близько 15 год. 00 хв. 07.07.2025 р. він рухався на автомобілі «Hyundai» /д.н.з. НОМЕР_2 / по вул. Гетьмана Сагайдачного, а попереду нього в одній смузі рухався автомобіль «Volkswagen» /д.н.з. НОМЕР_1 /. ОСОБА_2 побачив, як на вказаному автомобілі засвітились червоні ліхтарі стопів і транспортний засіб почав пригальмовувати. Оскільки світлових покажчиків повороту увімкнено не було, ОСОБА_2 сприйняв це як зниження водієм швидкості у зв`язку з незадовільним станом дорожнього покриття, і вирішив здійснити маневр обгону. В момент коли він зрівнявся з автомобілем «Volkswagen» /д.н.з. НОМЕР_1 /, водій останнього почав різко повертати вліво та вдарив в район правого переднього колеса. Після чого автомобіль «Hyundai» /д.н.з. НОМЕР_2 / понесло на праве узбіччя.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Пунктом 10.1 ПДР передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до положень ст.124 КУпАП, складом адміністративного правопорушення є, зокрема, порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортного засобу та дорожніх споруд чи іншого майна.

Враховуючи, що норма ст. 124 КУпАП є бланкетною та не встановлює певних правил поведінки чи виконання обов`язків, а посилається на інші норми законодавчих актів, тобто, у даному випадку, доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та порушення водієм п.10.1 ПДР, що перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з настанням наслідків у вигляді пошкодження майна транспортних засобів.

Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.

В силу положень ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Враховуючи позицію сторони захисту в частині не оспорювання факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen» /д.н.з. НОМЕР_1 /, яка співвідноситься з наданими поясненнями самого водія на місці ДТП та в судовому засіданні, а також поясненнями іншого водія, суд вважає доведеним факт керування вище вказаним транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Відтак, суд вважає доведеним факт виконання ОСОБА_1 функцій водія, тобто останній є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Проаналізувавши обставини порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.10.1 ПДР та наявність у зв`язку з цим причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту наданих ОСОБА_1 пояснень в судовому засіданні, в присутності захисника, які узгоджуються з поясненнями, наданими на місці ДТП, встановлено, що водій бачив як позаду в попутному з ним напрямку рухався автомобіль «Hyundai» /д.н.з. НОМЕР_2 /. При цьому, безпосередньо перед здійсненням маневру ліворуч та виїздом на смугу зустрічного руху, з огляду на суб`єктивне сприйняття значної віддаленості між транспортними засобами, водій ОСОБА_1 , відволікшись на іншого учасника дорожнього руху, не пересвідчився в його безпечності та не створенні перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 та його захисник неодноразово наголошували на тому, що увімкнення водієм лівого світлового покажчика повороту надавало йому переваги в русі в т.ч. і на завершення розпочатого ним маневру - повороту ліворуч.

Суд звертає увагу на те, що з наявних в справі доказів (взаємо суперечливих пояснень та показань учасників ДТП) беззаперечно неможливо встановити факт увімкнення ОСОБА_1 світлового покажчика лівого повороту. Однак, навіть за наведених стороною захисту обставин - увімкнення лівого повороту, з огляду на безумовні вимоги п.9.4 ПДР, не звільняло водія від вжиття запобіжних заходів, а саме виконання вимог п.10.1 ПДР.

Натомість, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 , будучи переконаним в перебуванні автомобіля «Hyundai» /д.н.з. НОМЕР_2 / на значній відстані позаду, безпосередньо перед виконанням маневру не пересвідчився в його безпечності, оскільки відволікся на велосипедиста, а потім почав виїзд на зустрічну смугу, не переконавшись в безпечності свого маневру.

Таким чином, суд, проаналізувавши наявні в справі матеріали в їх сукупності, приходить до переконання, що дана дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку саме з порушенням ОСОБА_1 вимог п.10.1 ПДР, що і було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому суд приходить до беззаперечного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В конкретній дорожній обстановці ОСОБА_1 перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai» /д.н.з. НОМЕР_2 /, який рухався в попутному напрямку позаду, що узгоджується з інформацією, зафіксованою на схемі ДТП.

Схема дорожньо-транспортної пригоди та надані пояснення водіїв щодо місця первинного механічного контакту між транспортними засобами (передні колеса т/з) свідчать про те, що водій ОСОБА_1 розпочав виконання маневру повороту ліворуч у той момент, коли автомобіль «Hyundai» /д.н.з. НОМЕР_2 / під керуванням ОСОБА_2 вже здійснював маневр обгону.

Доводи ОСОБА_1 про те, що причиною ДТП є поведінка іншого учасника ДТП водія ААД №84247 ОСОБА_2 , який рухався зі значним перевищенням швидкості руху є недоведеними та нічим не підтверджені.

Суддя не надає оцінку діям водія автомобіля «Volkswagen» /д.н.з. НОМЕР_1 / під керуванням ОСОБА_2 , відносно якого працівниками поліції складений протокол серії ААД №842473 від 07.07.2024 р. про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП за порушення п.14.2 ПДР України. Наявність або ж відсутність в діях ОСОБА_2 порушення ПДР і його винуватість у даній дорожньо-транспортній пригоді повинна встановлюватись судом при розгляді протоколу складеного щодо зазначеного учасника дорожнього руху в іншій справі /№742/3651/25/.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно вимог ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, під час розгляду справи не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд враховує характер та обставини вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу не встановлено. Окрім того, суд також вважає, що в даному випадку саме такий вид і розмір стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. Керуючись ст.124, ст.ст.221,283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн (шістсот пять) 60 коп. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г. Павлов