Справа № 553/1774/25
Провадження № 3/553/520/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08.08.2025м. Полтава

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., за участю секретаря судових засідань - Макаренка Я.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Кравчуна Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Нові Санжари Полтавського району Полтавської області, є громадянином України, працює слюсарем в філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд", проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

23.04.2025, о 00 год. 44 хв., в м. Полтаві, по вул. Охтирський Шлях, 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 прилад ARLM-0457 результат: 2,33‰, тест 439 із застосуванням технічних записів відеозапису, а саме бодікамери 470494 та 470873 згідно постанови КМУ 1103 від 17.12.2008, із змінами від 20.01.2023, внесеними постановою КМУ 51, та згідно ст. 266 КупАП без залучення свідків.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, та пояснив, що 22.04.2025 після роботи поїхав до брата в сел. Нові Санжари. Там він вживав алкогольні напої та планував залишитися на ночівлю. Увечері йому зателефонувала дружина, у неї була істерика і вона повідомила, що неподалік від місця їх проживання були прильоти. Відчуваючи занепокоєння за своїх рідних, він був вимушений сісти за кермо та поїхати додому в с. Терентіївка. В Полтаві, на вул. Охтирський шлях був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. Просив закрити провадження в справі, оскільки діяв в стані крайньої необхідності.

Від захисника Кравчуна Д.В. надійшло клопотання про закриття провадження в справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На обґрунтування клопотання вказав, що в ніч з 22.04.2025 по 23.04.2025 на території Полтавської області було оголошено повітряну тривогу, яка тривала 17 год. 15 хв. Полтавська область знаходилася під ракетною атакою, були влучання, які викликали руйнацію та пожежі. ОСОБА_1 в цей час їхав до місця перебування своєї родини, щоб забезпечити їх безпеку, евакуацію та надати допомогу. Тобто, в даному випадку дії ОСОБА_1 були спрямовані виключно на захист безпеки і здоров`я себе та своєї родини в умовах реальної загрози, тобто мав місце стан крайньої необхідності.

У судовому засіданні захисник Кравчун Д.В. просив закрити провадження в справі з підстав, зазначених у клопотанні.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 є її чоловіком. 23.04.2025 близько 22 год. було оголошено повітряну тривогу, Полтавська область знаходилася під ракетною атакою. Чоловік в цей час був у свого брата в с. Нові Санжари. У неї почалася паніка і вона зателефонувала та попросила його приїхати для того, щоб виїхати подалі від міста.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.

За частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно має ґрунтуватися на обставинах установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах (стаття 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Положеннями пункту 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 19 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за вказаних обставин підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 23.04.2025 серії ЕПР1 № 309143, в якому викладено обставини правопорушення (а. с. 1);

- карткою обліку адміністративного правопорушення від 23.04.2025 (а. с. 2);

- результатами проведеного 23.04.2025, о 00 год. 50 хв., тесту за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510, прилад ARLМ-0457, результат огляду на стан сп`яніння позитивний, 2,33‰ (а. с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений за допомогою Alcotest 7510 ARLМ-0457, у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, результат огляду на стан сп`яніння позитивний, 2,33 ‰ (а. с. 4);

- довідкою ВАП УПП в Полтавській області від 23.04.2025 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року (а. с. 5);

- довідкою ВАП УПП в Полтавській області від 23.04.2025 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.12.2019 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 , категорії А1, А, В, С. (а. с. 6);

- даними відеозаписів з боді-камери (а. с. 7-8).

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина повністю доводиться дослідженими під час судового розгляду доказами.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Стосовно клопотання захисника про закриття провадження в справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, слід зазначити таке.

Згідно з ст.ст. 17, 18 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно сталої судової практики, стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності не доведено жодними доказами.

Із переглянутого у судовому засіданні відеозапису, зафіксованого на бодікамери поліцейських, вбачається, що після зупинки ОСОБА_1 не повідомляє про обставини перебування його сім`ї в небезпеці, поводить себе спокійно, занепокоєння не виявляє.

Оцінивши наявні у справі докази, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачено відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк один рік, а також, відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", стягнути з нього судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) грн 60 к.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Ю.М. Подмаркова