Справа № 375/1807/25
Провадження № 3/375/1198/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Антипенко В.П.,

за участю:

прокурора Федуна М. М.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,(далі КУпАП),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 несвоєчасно, 30.05.2025, без поважних причин подав щорічну декларацію, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45 розділу VII Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП. (епізод 1)

ОСОБА_1 несвоєчасно, 06.04.2024, без поважних причин, подав декларацію при звільнені, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив порушив вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 розділу VII Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП. (епізод 2)

У судовому ОСОБА_2 свою вину у вчиненні скоєного правопорушення визнав та пояснив, що несвоєчасно подав свою декларацію при звільненні оскільки не забув точну дату звільнення. Думав, що він був звільнений у березні, а не у лютому 2024 року. Також він вважав, що оскільки декларацію при звільненні він подав, то щорічну декларацію подавати не потрібно. Після отримання листа-повідомлення про факт неподання щорічної декларації він одразу ж її подав. Просив суд суоворо його не карати.

Прокурором в судовому зсіданні подано висновок від 06.08.2025, згідно якого прокурор вважає доведеною вину ОСОБА_1 у несвоєчасносному поданні без поважних причин щорічної декларації та декларації при звільненні, та наявність складу адміністративних правопорушеннь, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо того, чи є особа суб`єктом адміністративного правопорушення

Суддею встановлено, що відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.07.2021 № 3464/03- ОСОБА_1 з 15.07.2021 призначено на посаду державного виконавця Рокитнянського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.09.2021 № 4296/03 ОСОБА_1 присвоєно 9 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну службу» посада державного виконавця Рокитнянського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відноситься до категорії «В» посад державної служби.

Отже, ОСОБА_1 , будучи державним виконавцем Рокитнянського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), є державним службовцем категорії «В».

15.07.2021 ОСОБА_1 прийняв присягу державного службовця.

З вимогами та обмеженнями, встановленими Законом №1700-VII, ОСОБА_1 ознайомлений 15.07.2021.

Про обізнаність із вимогами Закону №1700-УП та наявність досвіду роботи з Єдиним державним реєстром декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) свідчить попередньо подані ОСОБА_1 декларації.

Отже, ОСОБА_1 будучи державним службовцем, був належним чином попередзісений про встановлені Законом №1700- VII вимоги та обмеження.

Згідно ч. 5 ст. 32 Закону України «Про державну службу» на. державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом № 1700-УП.

Відповідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону №1700- VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого

Отже, відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону. Як наслідок, на ОСОБА_1 поширюються приписи ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» у частині подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Тому, згідно з абзацом першим примітки до ст. 172-6 КУпАП, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.

Щодо неподання щорічної декларації за 2023 рік, (епізод 1)

ОСОБА_1 несвоєчасно, 30.05.2025, без поважних причин подав щорічну декларацію, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45 розділу VII Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду державного виконавця Рокитнянського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), будучи державним службовцем категорії «В», являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 розділу VII даного закону, несвоєчасно 30.05.2025 без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Однак, відповідно до роздруківки із "Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" ОСОБА_1 фактично подав щорічну декларацію за 2023 рік лише 30.05.2025, хоча граничним терміном подачі щорічної декларації законом визначено 31 березня 2024 року.

тобто несвоєчасно, без поважних причин.

За таких обставин суддя вважає доведеним, що своїми діями, які проявилися у несвоєчасносному поданні без поважних причин щорічної декларації за 2023 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Щодо неподання декларації при звільненні (епізод 2)

Відповідно до протоколу № 3800 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 22.07.2025, ОСОБА_1 несвоєчасно, 06.04.2024, без поважних причин, подав декларацію при звільнені, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив порушив вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 розділу VII Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Суддею встановлено, що наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.02.2024 № 449-к ОСОБА_1 з 07.02.2024 звільнено з посади державного виконавця Рокитнянського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального. міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону №1700-VII визначено, що особи, зазначені у п. 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону № 1700-VIІ НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові, акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно- правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону№1700-УІІ.

Відповідно до підпункту пп. 2 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 №449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.2021 за № 3987/36609, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону № 1700- VIІ - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день, такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених, на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстру) відповідно до Закону №1700-VIІ, крім декларації кандидата на посаду.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію при звільненні за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, упродовж часу з .00:00 год. 08.02,2024 (наступний день після дати звільнення) по 23:59 год. 08.03.2024.

09.03.2024 в 00:00 год. ОСОБА_1 порушив порядок, передбачений пп. 2 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 №449/21, а саме у строк 30 календарних днів з моменту звільнення не подав декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2024 по 07.02.2024).

Отже ОСОБА_1 , будучи звільненим 07.02.2024 з посади державного виконавця Рокитиянського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління. Міністерства юстиції (м. Київ), мав подати декларацію суб`єкта декларування, який притіняє діяльність, пов язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня притінення відповідної діяльності за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто до 23 годин 59 хвилин 08.03.2024 включно.

Однак, відповідно до роздруківки із "Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" ОСОБА_1 фактично подав декларацію особи, яка припиняє діяльність пов"язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями лише 06 квітня 2024 року о 15 год 27 хв., хоча граничним терміном подачі є 08.03.2024.

За таких обставин суддя вважає доведеним, що своїми діями, які проявилися у несвоєчасному без поважних причин поданні декларації особи, яка припиняє діяльність пов"язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчтненні вказаних адміністративних правопорушень підтверджується: протоколами № 3799 та № 3800 від 22.07.2025; наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 3464/03 від 15.07.2021,копією особової картки державного службовця, копією присяги державного службовця, наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 4296/03 від 15.09.2021, копією посадової інструкції ОСОБА_1 , наказом про звільнення від 05.02.2024, роздруківкою послідовності дій ОСОБА_1 під час користування Єдиним державним реєстром декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Наведені вище судом докази є належними та такими, що поза розумним сумнівом доводять наявність подій адміністративних правопорушень та вини ОСОБА_1 у їх вчиненні, а тому приймаються судом до уваги.

Вирішуючи питання про визначення виду і розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до правопорушника, суддя дійшов до таких висновків.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно ч.1 до ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тягне за собою накладення штрафу від п"ятидесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 згідно зі статтею 34 КУпАП, суддею не встановлено.

Обставин, що згідно зі статтею 35 КУпАП, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Враховуючи особу правопорушника, відомості про притягнення якого до адміністративної відповідальності у матеріалах справи відсутні, ступінь його вини, а саме: вчинення декількох адміністративних правопорушень, пов`язаних із корупцією; відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суддя вважає, що ОСОБА_1 має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України, а саме: у виді штрафу. На переконання судді саме таке покарання є найбільш доцільним та достатнім для виховання особи, її виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, оскільки фінансовий тягар виховує особу правопорушника в дусі поваги до законів України та подальшої поведінки у суспільстві, і в більшій мірі є чинником запобігання вчиненню нових правопорушень.

У відповідності до вимог пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника необхідно стягнути судовий збір, у розмірі 0,2% розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 7, 40-1, 172-6 ч. 1, 245, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.1, 3 Закону України «Про запобігання корупції» суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (епізоди 1 та 2), та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф підлягає стягненню на користь держави (рахунок отримувача: UA0010842; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету:21081100), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Судовий збір підлягає стягненню в дохід держави (рахунок отримувача: UA 0026001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030106), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу визначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя В. П. Антипенко

Дата набрання постановою законної сили "____"___________2025 р.

Строк пред`явлення постанови до виконання "____"___________2025 р.