Справа № 357/9303/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , працюючого різноробом у ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.183-1 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 48756757 від 19.05.2025 року: при примусовому виконанні виконавчого листа виданого Рокитнянським районним судом Київської області № 375/95/13-ц від 11.03.2013 про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що відповідно до документів, які містяться в матеріалах справи виконавчого провадження № 48756757 станом на 01.05.2025 ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 245169, 14 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, чим ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення заперечив та пояснив, що систематично сплачував аліменти на утримання сина. ОСОБА_1 вказав, що йому невідомо було про наявність у нього заборгованості та зазначив, що йому незрозуміло у зв`язку із чим утворилась вказана державним виконавцем заборгованість, у зв`язку із чим ОСОБА_1 вимушений був звернутись до адвоката з метою врегулювання даного питання.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Любченко Н.Ю. просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Зокрема адвокат Любченко Н.Ю., що до матеріалів даної справи не було додано належних доказів на підтвердження вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин. Так, адвокат Любченко Н.Ю. зазначила, що наявна в матеріалах справи про адміністративне правопорушення копія розрахунку заборгованості зі сплати аліментів стосується виконавчого провадження № 33349561, водночас протоколом про адміністративне правопорушення ставиться у провину ОСОБА_1 наявність заборгованості у виконавчому провадженні № 48756757.

Крім цього захисник вказала, що державним виконавцем в дійсності невірно було проведено розрахунок зі сплати ОСОБА_1 аліментів, оскільки ОСОБА_1 постійно був офіційно працевлаштованим, проте державним виконавцем не було взято до уваги даний факт та безпідставно було взято у розрахунок розмір середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, замість фактичного розміру доходу ОСОБА_1 .

Також адвокат Любченко Н.Ю. пояснила, що з метою врегулювання невірно визначеного розрахунку зі сплати ОСОБА_1 аліментів, вона звернулась до державного виконавця, після чого було проведено перерахунок та відповідно до листа начальника відділу Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області №165490 від 24.07.2025, станом на 01.07.2025 заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 не має.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши надані стороною захисту документи, а також докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 48756757 від 19.05.2025 року, копію відповіді на запит №269181152 від 16.05.2025, копію відповіді на запит № 269180809 від 16.05.2025, копію розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 16.05.2025, копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 48756757 від 16.09.2015, копію виконавчого листа від 11.02.2013, довіреність від 11.06.2025, копію наказу №1820/03 від 07.06.2021, суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст.280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.1 ст.183-1 КУпАП визначено, що несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Протоколом про адміністративне правопорушення № 48756757 від 19.05.2025 року ОСОБА_1 інкримінується те, що відповідно до документів, які містяться в матеріалах справи виконавчого провадження № 48756757 станом на 01.05.2025 ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 245169, 14 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З пояснень сторони захисту слідує, що ОСОБА_1 регулярно сплачував аліменти, цікавився станом виконавчого провадження № 48756757 та про наявність будь-якої заборгованості зі сплати аліментів йому відомо не було, а державний виконавець також не повідомляв про наявність будь-якої заборгованості та належним чином не реагував на особисті звернення ОСОБА_1 .

Водночас стороною захисту було зазначено, що державний виконавець неналежно здійснював розрахунок сплачених ОСОБА_1 аліментів та безпідставно вказав про наявність значної заборгованості зі сплати аліментів, у зв`язку із чим, після того, як ОСОБА_1 стало відомо про складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, останній скориставшись послугами адвоката, звернувся до державного виконавця, після чого було проведено перерахунок помилкової суми заборгованості та як наслідок ОСОБА_1 було видано довідку, що станом на 01.07.2025 у ОСОБА_1 відсутня заборгованість зі сплати аліментів.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.09.2015 слідує, що 16.09.2015 було відкрито виконавче провадження № 48756757 на підставі виконавчого листа № 375/95/13-ц, виданого 11.03.2013.

Водночас до матеріалів справи було долучено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 33349561, при цьому у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 48756757.

Крім цього, слід зазначити, що з копії індивідуальної відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб вбачається, що ОСОБА_1 періодично був офіційно працевлаштований та отримував дохід. Водночас, з доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів слідує, що розрахунок щомісячної суми аліментів було визначено державним виконавцем на основі середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, що свідчить про невірний обрахунок розміру аліментів.

Разом з цим у ч. 4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Водночас, зміна грошової бази, з якої відбувається визначення частки від доходу на сплату аліментів по утриманню дитини, має важливе значення не тільки для особи, яка сплачує аліменти, але і для самої дитини, на користь якої сплачуються такі аліменти. Це пов`язано з тим, що своєчасне та належне інформування платника аліментів про зміну грошової бази для визначення розміру аліментів сприяє ефективному та належному виконанню останнім свого обов`язку зі сплати аліментів у належному новому розмірі. Крім того, своєчасне та належне повідомлення про зміну розміру аліментів дає можливість платнику аліментів реалізувати інші свої права звернутися до суду з вимогою про зміну розміру аліментів тощо, щоб не допустити виникнення заборгованості.

Також суддя зазначає, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, наявний в справі, відображає дані з 2015 року по 2025 рік.

При цьому необхідно зазначити, що Закон № 2234-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» в частині запровадження статті 183-1 КУпАП набрав чинності лише 06.02.2018 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Враховуючи, що об`єктивна сторона правопорушення полягає у несплаті аліментів протягом певного періоду часу, то періоди несплати, які утворюють склад правопорушення необхідно враховувати виключно з 06.02.2018 року.

Туму враховуючи вищенаведене, суддя критично оцінює копію розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у якості належного доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

Також суддя звертає увагу, що з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї.

Натомість, з доданих стороною захисту копій документів вбачається, що ОСОБА_1 цікавився станом виконавчого провадження, долучав до матеріалів виконавчого провадження копії квитанцій про сплату аліментів. З копії заяви ОСОБА_1 від 14.05.2025 (до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення) вбачається, що останній просив надати йому розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, що свідчить про активні дії ОСОБА_1 з метою погашення та недопущення заборгованості зі сплати аліментів.

Крім цього суддя також звертає увагу, що з листа начальника Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області №165490 від 24.07.2025 слідує, що станом на 01.07.2025 заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_1 відсутня.

Враховуючи вищевикладене, суддя зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Європейський суду з прав людини притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При цьому, й ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.183-1 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст., 247, 268, 283, 284, 288, 289 ст. КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.183-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь