ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 682/1368/25

Провадження № 33/820/544/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Романової А.В.

захисника Маринюка С.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маринюка С.О. на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 18.05.2025 року о 22.02 год., ОСОБА_1 ум. Славута Хмельницької області по вул. Покровській, 12, керувала автомобілем марки ВАЗ 11183, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, стан сп`яніння встановлено висновком КП "Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова" від 18.05.2025 року, результат 0,48% проміле, чим порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Маринюк С.О. просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.Вважає, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні не доведена належними й допустимими доказами.

Зауважує, що прилад «АлкоФор», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 не пройшов повірку і результат огляду проведений не повіреним приладом, тому він не може слугувати доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Посилається на те, що із наданої на запит копії Інструкції з експлуатації «АлкоФор 307», тобто наявної документації на прилад «АлкоФор», яким проводився огляд ОСОБА_1 18.05.2025р. заводський номер в ній не зазначено, однак на сьомій та восьмій сторінках зазначено серійний номер приладу Q, який є іншим та не відповідає заводському номеру приладу, який згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 07.06.2024-171 чинне до 07.06.2025р. (дійсне на момент проведення огляду ОСОБА_1 ) пройшов повірку, а саме пройшов повірку прилад з номером Q210800349 Виробник SкуfineІnc. Ltd., Р.R.С. КНР, а наявний в розпорядженні КП «Славутська МЛ» прилад з номером 7.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник Маринюк С.О. підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суддіСлавутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2025 року та за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наведених у апеляційній скарзі підстав.

Особа,яку притягнутодо адміністративноївідповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце апеляційного розгляду, поважних причин неприбуття не повідомила, за таких обставин її неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП.

Заслухавши позицію захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі захисник оскаржує порядок проведення огляду на стан сп`яніння, а саме використання КП "Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова" приладу «АлкоФор 307», який не пройшов повірку і результат огляду проведений не повіреним приладом, тому вважає, що суд дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддею суду першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Суддею суду першої інстанції у ході судового розгляду встановлено, що 18.05.2025 року о 22 годині 02 хв., ОСОБА_1 в м. Славута Хмельницької області по вул. Покровській, 12, керувала автомобілем марки ВАЗ 11183, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, стан сп`яніння встановлено висновком КП "Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова" від 18.05.2025 року, результат 0,48% проміле.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 порушення вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 334742 від 18.05.2025 року, в якому зафіксовані місце, дата та час вчинення адміністративного правопорушення (а/с 1); результатом тестування на алкоголь від 18.05.2025 року, здійснений за допомогою спеціального технічного засобу «DragerAlkotest 6820», відповідно до якого рівень алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі становить 0,79 ‰ (а/с 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, з якого вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «DragerAlkotest 6820», результат - 0, 79 ‰ (а/с 2); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №12 від 18.05.2025 року, виданимКП "Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова", згідно ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат первинний 0,51 ‰, повторний 0,48 ‰ (а/с 3), відеозаписом (а/с 4), на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення.

Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення. Доказів, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В межах провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Факт керування транспортним засобом 18 травня 2025 року ОСОБА_1 не оспорюється, до того ж є зафіксованим належним чином на доданому до матеріалів справи відеозаписі.

Наданими суду відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 як на особу, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за результатом пройденого на місці зупинку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав результат 0,79 ‰ та згодом у медичному закладі КП "Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова", який показав результат первинний 0,51 ‰ о 22 год. 45 хв., повторний 0,48 ‰ о 23 год. 05 хв.

Доводи апеляційної скарги, що «АлкоФор 307», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 у медичному закладі, не пройшов повірку і результат огляду проведений не повіреним приладом, тому він не може слугувати доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними.

Також ці доводи були предметом дослідження та перевірки місцевим судом та ним детально проаналізовані та спростовані.

Відповідно дост.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року №1314-VIIтермін періодична повірка засобів вимірювальної техніки вживається в такому значенні - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановленонаказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор «АлкоФор 307» №171 Q210800349 пройшов повірку 07 червня 2024 року (а/с 29), що свідчить про те, що огляд було проведено з дотриманням Інструкції, яка регулює проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З урахуванням визначеної дати останньої повірки приладу «АлкоФор 307», яким було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, - 07 червня 2024 року, а також, враховуючи дату проведеного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що мало місце 18 травня 2025 року, тобто, в межах 1-річного терміну, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №171 Q210800349 чинне до 07 червня 2025 року, що свідчить про використання КП "Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова" при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння спеціальних технічних засобів, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Крім того, з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що клопотань від ОСОБА_1 про проведення лабораторного дослідження біосередовища на підтвердження або спростування стану алкогольного сп`яніння, не надходило.

При цьому, сумніватись в достовірності показів приладу за допомогою якого здійснювався огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі підстав немає, оскільки надана на адвокатський запит технічна документація підтверджує наявність у даного технічного приладу сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Доводи захисту щодо невідповідності серійного номера приладу номерам вказаним у документах про повірку приладу «АлкоФор 307» не заслуговують на увагу, оскільки згідно відповіді КП "Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова" від 15.07.2025 року №2033 в розпорядженні вказаного лікарняного закладу наявний лише один прилад «АлкоФор 307» (а/с 42), тоді як надання захиснику на його запит інструкції з експлуатації Алкофор-307, в якій зазначений інший серійний номер, не може свідчити, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі було здійснено з використанням приладу «АлкоФор» із серійним номером приладу Q, який не пройшов повірку, замість газоаналізатора «АлкоФор 307» із заводським №Q210800349, який пройшов повірку.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що надана захиснику на його запит інструкція з експлуатації Алкофор-307 є типовою для всіх приладів «АлкоФор 307», тому не є підтвердженням того, що ця інструкція стосується тільки приладу із заводським номером Q.

Разом з тим, наданий суду висновок щодо результатів медичного огляду водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є належним доказом, оскільки він був отриманий з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи та іншим доказам по справі.

Право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, із наступними змінами.

Доказів на спростування обставин, зазначених у Висновкущодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №12 від 18.05.2025 року, виданогоКП "Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова", суду надано не було, не надано доказів оскарження стороною захисту вищевказаного висновку лікаря від 18.05.2025 №12 з підстав його неповноти або неправильності, на момент розгляду протоколу в суді висновок не скасований, не визнано дії лікарів щодо його складання незаконними.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений у закладі охорони здоров`я з використанням приладу«АлкоФор 307» у відповідності до чинного законодавства. Порушень під час його проведення апеляційним судом не встановлено, а тому висновок лікаря щодо результатів медичного огляду суддя суду першої інстанції обґрунтовано поклав в основу доведеності ОСОБА_3 .

Відтак, доводи про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції, дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маринюка С.О. на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2025 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маринюка С.О. залишити без задоволення.

Постанову суддіСлавутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя