Провадження № 3/742/950/25
Єдиний унікальний № 742/3207/25
ПОСТАНОВА
06 серпня 2025 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Давидчука Д.П., за участю секретаря судового засідання Сумцової Т.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , не працює,
ОСОБА_1 , ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачені законом, відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 14.06.2025 року у період часу з 06:00 до 07:30, перебуваючи без нагляду з боку матері самовільно залишив домівку та бродив вулицями м. Прилуки. У подальшому того ж дня о 09:45 дитина була розшукана працівниками поліції на вул. Л. Українки м. Прилуки. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , ухилилася від належного виконання батьківських обов`язків, щодо догляду, навчання та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме під час відвідування родини за місцем проживання: АДРЕСА_1 , приблизно об 11:00 год встановлено, що мати не створила належних умов для проживання дитини у будинку брудно, по всіх кімнатах розкидане сміття та одяг, посуд не митий, у будинку антисанітарія, дитина не доглянута. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
У судове засіданні ОСОБА_1 не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце судового засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 268КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Таким чином суд вжив заходів для завчасного сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи.
Європейський суд з прав людини в п.41 рішення у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суддя бере до уваги також рішення ЄСПЛ від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи, що адміністративні протоколи складені стосовно однієї і тієї ж особи, фактичні обставини стосуються одних і тих же правовідносин та вони пов`язанні між собою, з метою більш повного, об`єктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне об`єднати адміністративні провадження № 3/742/950/25, (єдиний унікальний № 742/3207/25), № 3/742/951/25, (єдиний унікальний № 742/3209/25), та присвоїти спільний номер провадження № 3/742/950/25, (єдиний унікальний № 742/3207/25).
Відповідно до ч. 1 ст.277КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 , наявні ознаки адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, яке підтверджується, зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 047853 від 14 червня 2025, ВАВ № 047854 від 14 червня 2025, письмовими поясненнями від 14.06.2025, рапортом чергового від 14.06.2025, копією паспорта ОСОБА_1 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відеозаписом від 14.06.2025.
У силу положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів.
Згідно з ч. 2ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Відповідно до положеньст.184 КУпАП, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до ч. 4 ст. 155Сімейного кодексу України (СК України) ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України.
Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а його об`єктивна сторона полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.
Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Аналізуючи досліджені у судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії правильно кваліфіковано за ч.1ст. 184 КУпАП, оскільки вона ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї дитини.
Із урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджується матеріалами справи.
При вирішенні питання про застосування адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд виходить з характеру вчиненого правопорушення, особи винної, її ставлення до скоєного, обставин вчинення даного правопорушення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень підтверджується матеріалами справи, та враховуючи суспільну небезпеку та характер вчинених правопорушень, особу винного, враховуючи ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1ст. 184 КУпАП, у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Зокрема, п. 5 ч. 2 ст.4Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 22, 184, 283, 284 КУпАП, суд
Об`єднати адміністративні провадження № 3/742/950/25, (єдиний унікальний № 742/3207/25), № 3/742/951/25, (єдиний унікальний № 742/3209/25), та присвоїти спільний номер провадження № 3/742/950/25, (єдиний унікальний № 742/3207/25).
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення за правилами ст. 36 ч. 2 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот пятдесят) грн .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у сумі 605 грн 60 коп.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно з ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК