Номер провадження 33/816/455/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шевченка Д.С., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Д.С. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сім`янівка, Конотопського району, Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного м. Суми від 19 грудня 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 14 листопада 2024 року близько 19 год. 20 хв. в м. Суми по вул. Сумської тероборони, 93, керував автомобілем «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» відмовився. Також відмовився слідувати до медичного закладу для проходження огляду. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Шевченко Д.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2024 року, а справу закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, тобто виконує обов`язки військової служби, а тому проведення його огляду повинно бути ініційовано уповноваженою особою, а саме начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронним органом спеціального призначення.

Таким чином, огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з істотним порушенням Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 32 від 12 січня 2024 року та вимог ст. 266-1 КУпАП.

Окрім цього, матеріали справи не містять підтверджень законних підстав зупинки транспортного засобу, порушень правил дорожнього руху ОСОБА_1 не було допущено.

Також працівниками поліції не було повідомлено останнього про наявність в нього конкретних ознак алкогольного сп`яніння, що свідчило б про наявність підстав проводити огляд водія на стан сп`яніння.

Із наявних в матеріалах справи відеозаписів слідує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а лише вимагав викликати керівництво ДПСУ та працівників ВСП в ЗСУ, оскільки є діючим військовослужбовцем. Проте вказані дії останнього були розцінені працівниками поліції як ухилення від проходження огляду на місці.

Під час складання протоколу, ОСОБА_1 не роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, чим порушено право особи на захист.

Складений відносно ОСОБА_1 протокол не є спеціальним бланком та не відповідає технічному опису, відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року.

Таким чином, наявні законні підстави для скасування постанови суду та закриттю провадженню за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 із захисником Шевченком Д.С., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримався в повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 173747 від 14 листопада 2024 року;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 листопада 2024 року, відповідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким підтверджено відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з використанням приладу «Drager Alcotest»;

- відеозаписів із відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції та нагрудних камер поліцейських, якими зафіксовано обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери працівників поліції вбачається, як 14 листопада 2024 року близько 19 год. 20 хв. по вул. Сумської тероборони, 93 в м. Суми працівниками поліції було зупинено автомобіль «Audio A6», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Водію ОСОБА_1 було повідомлено про причини зупинки, а саме проїзд на заборонений сигнал світлофора, чим останній створив аварійну ситуацію на проїзній частині.

Під час перевірки особи водія, працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, про що останнього було повідомлено.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу або ж проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, на що останній відмовився.

Окрім цього, ОСОБА_1 попросив викликати товаришів, у присутності яких також відмовився проходити відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

На підставі вище викладеного, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи, якими зафіксовані події, достатніми для того, щоб разом з іншими долученими письмовими доказами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 повинен проводитися відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником Військової служби правопорядку ЗСУ, апеляційний суд не бере до уваги з наступних підстав.

Статтею 15 КУпАП передбачено особливості адміністративної відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема відповідно до частини першої статті 15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Положеннями статті 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

При цьому суд зазначає, що в статті 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Таким чином, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому статтею 266 КУпАП.

Як було встановлено з досліджених відеозаписів нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 був зупинений в м. Суми, поза межами території будь-якої військової частини. У процесі спілкування з інспекторами поліції, водій не повідомляв останніх про виконання ним обов`язків військової служби.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би надавав поліцейському право на зупинку транспортного засобу, оскільки причиною зупинки транспортного засобу «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , слугувало проїзд автомобіля на заборонений сигнал світлофора.

Окрім того, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

За невиконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, настає юридична відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника на те, що зазначені в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, які нібито були виявлені у ОСОБА_1 , ніяким чином працівниками виявлено та перевірено не було, а тому підстав пропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у працівників поліції також не було, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з такого.

Згідно п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Відповідно до положень п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, з наведених вище норм вбачається, що водій, відносно якого у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У даному випадку, в працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, оскільки останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі, а тому останній виконуючи п. 2.5 ПДР України повинен був на вимогу поліцейських пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, однак останній від вказаного огляду відмовився.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у присутності працівника ВСП є необґрунтованими, оскільки вони суперечать вимогам законодавства України про адміністративне правопорушення. При цьому будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 як військовослужбовець під час зупинки транспортного засобу виконував свої службові обов`язки і знаходився на службі, апеляційному суду стороною захисту надано не було.

Твердження апеляційної скарги захисника про не роз`яснення ОСОБА_1 прав під час складання протоколу свого не підтвердження не знайшли. Крім того, останній об`єктивно мав достатньо можливостей з використанням власних процесуальних прав та кваліфікованої юридичної допомоги організувати свій захист у належний спосіб і без обмежень щодо можливостей вживати усіх засобів захисту під час судового розгляду, а також впливати на його результат.

Окрім цього, апеляційний суд зауважує про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Так, відповідно до абзацу 2 п. 1 Розділу 2 Інструкції, за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Протокол відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема в ньому зазначено місце складання, місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення, анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та поліцейського, який склав протокол, їх підписи, серія та номер, які присвоєнні автоматично.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Д.С., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Д.С. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.