Справа № 196/848/25
№ провадження 3/196/434/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року с-ще Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Костюков Д.Г., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла з ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, складені у відношенні ОСОБА_2 .

На підставі складених протоколів про адміністративні правопорушення, були сформовані справи: за №196/848/25 та ?№196/849/25, які надійшли до суду 28 липня 2025 року.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП справи відносно ОСОБА_2 про вчинені ним адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАПслід об`єднати в одне провадження, оскільки вони розглядаються судом одночасно з присвоєнням єдиного унікального номеру 196/848/25.

23 липня 2025 року, близько 16.38 год., в с-щі Царичанка по вул.Центральна Дніпровського району, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом DEO LANOS SENS н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме мав поведінку, яка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку у медичному закладі відмовився під відеофіксацію, яка здіснювалася на б/к Motorola VB400 №799501, №799491, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 23 липня 2025 року, близько 16.38 год., в с-щі Царичанка по вул.Центральна Дніпровського району, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом DEO LANOS SENS н.з. НОМЕР_2 та не виконав вимоги працівників поліції про зупинку, яка подавалася через проблискові маячки червоного та синього кольору та продовжив рух, де в подальшому був заблокований, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.122-2 КУпАП.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі протоколу та дослідженим у судовому відеозаписом, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до суду не надіслав.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому, справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП може розглядатися у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки судовий розгляд даної категорії справ не підпадає до винятків, передбачених нормами ч.2, ч.3 ст.268 КУпАП.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а тому, враховуючи вищевказане, принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, оскільки адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, заподіює правопорядку серйозної шкоди, а безкарність правопорушника буде заохочувати його на вчинення нових проступків і буде подавати негативний приклад іншим нестійким особам, та відповідно до положень ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку встановленим законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а сам порядок такого огляду виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджені спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до вимог цих нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Частина 1 статті 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2КУпАП, підтверджується наступними матеріалами справи:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №400420 від 23.07.2025, ЕПР1 №400415 від 23.07.2025, які містять особистий підпис ОСОБА_2 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.07.2025 до Царичанської РЛ на гр. ОСОБА_2 , згідно якого у останнього виявлені ознаки сп`яніння, а саме поведінка, яка не відповідає обстановці, та останній від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився;

- рапортом ст.інспектора СРПП ВП №4 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенанта поліції Небоян М.О.;

- дисками DVD-R з відеозаписами;

- довідкою інспектора відділу превенції Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області Зайвої В., згідно якої гр-н ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має посвідчення водія.

Протоколи відповідають вимогам ст.256 КУпАП, оскільки складені та підписані уповноваженою особою, в присутності ОСОБА_2 , якому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього у відповідній графі протоколів. При цьому, ОСОБА_2 був ознайомлений зі змістом протоколів, зауважень чи заперечень при їх складенні не висловлював та отримав копії протоколів, що підтверджується його особистим підписом у протоколах.? ?

Як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог ст.266 КУпАП та п. 5 Р. ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 р. № 1026, при документуванні вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП працівниками поліції застосовано технічні засоби відеозапису та відповідні відеозаписи долучено до матеріалів справи.

З оглянутого в ході розгляду справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом та на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі категорично відмовився.

Також, з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 вимогу працівників поліції про зупинку, яка подавалася через проблискові маячки червоного та синього кольору, не виконав, пояснивши, що не зупинився з власних міркувань.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Таким чином, досліджені та перевірені судом докази поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за адміністративні правопорушення суд керується вимогами ст.33 КУпАП та з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один, що передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ч.1 ст.122-2, ст.ст. 36, 280, 283, 284, 294, ст. 40-1 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративні правопорушення за №196/848/25 за ч.1 ст.130 КУпАП та №196/849/25 за ч.1 ст.122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження та присвоїти №196/848/25.

Визнати винним ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ,у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130, ч.1ст.122-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення: штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,судовий збір у дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Д.Г. Костюков