Справа №463/4848/25
Провадження №3/463/1061/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Нор Н.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Львівського районного управління поліції №1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №452146 від 22.05.2025 року вбачається, що 09.05.2025 року близько з 16:18 год. по 16:27 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи в магазині «ЄТаке» в м. Львів, вул. Личаківська, 152, викрав з полички магазину побутовий товар, а саме ліхтарик W5146 1 шт. на суму 199,09 грн. без ПДВ, вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явився, був належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив.

З заяви, яка долучена до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 просить розгляд справи проводити без його участі, вину визнає та просить суворо не карати.

Зважаючи на сповіщення ОСОБА_1 про розгляд адміністративних матеріалів, судом вирішено провести розгляд справи у його відсутності.

До вказаних висновків суд дійшов з таких підстав.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім цього, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколів про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.51 КУпАП. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу. Під час складення протоколу, повідомив адресу місця свого проживання, власноручно поставила підписи в протоколах про адміністративні правопорушення. Також його було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Личаківському районному суді м. Львова.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться в матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 гривень.

За змістом ч.3 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

З постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 15.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП відповідальність наступає за вчинення особи наступає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таким чином максимальна сума відповідальність особи наступає у випадку дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 757,00 грн.

З довідки доданої до матеріалів адміністративної справи вбачається, що вартість викраденого товару становить 199,09 грн. без ПДВ.

Таким чином, кваліфікація вчиненого діяння ОСОБА_1 , яке було кваліфіковано за ч. 3 ст. 51 КУпАП, є правильною.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №452146 від 22.05.2025 року, заявою про вчинення правопорушення, довідкою про вартість товару, копією постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 15.01.2025 року та іншими доказами наявними у матеріалах адміністративної справи.

Оцінивши всі фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, як з особи, на яку накладено стягнення.

Керуючись ст. ст. 9, 38, ч. 3 ст. 51, 252, 256 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 51 КУпАП, та застосовувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На дану постанову протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Суддя: Нор Н.В.