Справа № 712/7793/25
Провадження № 3/712/2357/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Гоменюк О.Ю., за участю ОСОБА_1 захисника Шимановського А.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого інженером виробничого відділу КП «Черкасиводоканал», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом від 30.05.2025 про адміністративне правопорушення серії ВАД №143686, 30.05.2025 близько 17 год. 30 хв., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ображав словесно нецензурною лайкою та завдав удар ногою в живіт, внаслідок чого останній завдано шкоди психічному та фізичному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що ОСОБА_2 є його донькою, з якою в нього та його дружини давно триває конфлікт. Так, ввечері 30.05.2025, ОСОБА_2 приїхала до місця проживання батька, та просила віддати її речі, а саме книгу, кухонний комбаїн та собаку. ОСОБА_1 повідомив доньці, що собаку їй не віддасть. Після чого в них виник словесний конфлікт. ОСОБА_2 кричала, що він її б`є, душе, в той час як ОСОБА_1 знаходився від неї на відстані, і жодних дій фізичного чи психологічного характеру не вчиняв. В подальшому, ОСОБА_2 викликала працівників поліції. ОСОБА_1 зазначив, що протягом останніх місяців у його доньки спостерігаються психічні розлади, вона поводить себе неадекватно.

Захисник Шимановський А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в судовому засіданні, зазначив, що 30.05.2025 між ОСОБА_1 та його донькою ОСОБА_2 стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 не вчиняв насильства відносно доньки, зазначене є наклепом. Останнім часом ОСОБА_2 проявляє неадекватну поведінку, і з даного приводу ОСОБА_1 звертався із заявою до КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер», з метою обстеження його доньки фахівцями. Крім того, захисник зауважив, що згідно єдиного обліку в органах поліції заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, протягом 2025 року ОСОБА_2 постійно звертається до поліції щодо конфліктів та нанесення їй ушкоджень різними особами. Захисник Шимановський А.В. вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно доньки ОСОБА_2 . На підставі вищевикладеного, захисник просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 , повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина перша статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.1 Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином, домашнє насильство, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить. Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

Сукупність наявних у справі доказів у їх взаємозв`язку свідчить про те, що між сторонами справи склались неприязні відносини, та тривалий конфлікт, в т.ч. з побутових питань.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що останні не містять належних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 умисних дій психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності необхідно закрити.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст.173-2, 247, 251, 252, 256, 280, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Ю. Гоменюк