Справа № 548/1631/25
Провадження № 3/548/394/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2025 м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Головного управління ДПС у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Єрківці Хорольського району Полтавської області, мешканки АДРЕСА_1 , працюючої продавцем в ФОП « ОСОБА_2 », ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , такої, що притягувалася до адміністративної відповідальності Хорольським районним судом Полтавської області за ст. 155-1 ч.1 КупАП 08.08.2024 до штрафу в сумі 34 грн, несудимої,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 155-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом № 8798 від 14.07.2025 ОСОБА_1 14.07.2025 о 12:00 год здійснювала продаж товарів в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в АДРЕСА_2 з порушенням пп.11 ст. 3 Закону України ''Про застосування РРО'', а саме не забезпечила проведення розрахункової операції через РРО з використанням режиму програмування із зазначенням коду УКТ ЗЕД для підакцизного товару.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 155-1 ч.1 КУпАП.

Суддею встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення від 14.07.2025 відносно ОСОБА_1 складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, так як містить неправильну кваліфікацію дій правопорушника.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема суть адміністративного правопорушення.

Це означає, що звинувачення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення, повинно відповідати фабулі статті, за якою звинувачується особа, це звинувачення повинно бути конкретним та не містити протиріч, які можуть вплинути на неправильне сприйняття суті звинуваення.

Згідно з ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно з ч. 2 ст. 155-1 КУпАП настає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Отже, за доведеності факту накладення судом адміністративного стягнення на правопорушницю ОСОБА_1 за ст. 155-1 ч.1 КУпАП її дії повинні бути кваліфіковані за ст. 155-1 ч.2 КУпАП, якщо повторне правопорушення вчинено протягом року.

Як вбачається зі змісту протоколу ОСОБА_1 інкримінується те, що вона вперше протягом року допустила порушення проведення розрахунків, та мається кваліфікація її дій за ст. 155-1 ч.1 КУпАП.

Разом з тим, суддею встановлено, що ОСОБА_1 піддавалася адміністративному стягненню Хорольським районним судом Полтавської області 08.08.2024 за ст. 155-1 ч.1 КУпАП до штрафу в сумі 34 грн і вказана постанова набрала законної сили.

Суддя констатує, що в протоколі відсутня вказівка про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення протягом року та неправильно кваліфіковано її дії.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі кваліфікацію правопорушення, якщо така зміна передбачає погіршення становища особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адіміністратиної відповідальності.

Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має правона справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строкунезалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У прийнятому рішенні у справі«Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії`на даний момент не набрало законної сили, але суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Згідно зі ст. 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд також враховує висновки Конституційного Суду України від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, де в п.2.1 мотивувальної частини рішення, зазначено, що: «…згідно з Кодексом ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245)».

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

За таких обставин, відповідно до положень ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушенняпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 155-1, 247, 251, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду Полтавської області протягом 10 діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

Суддя В.П. Старокожко