Номер провадження 3/521/118/25
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Кузьменко Н.Л.,
з секретарем Табарчук Н.С.,
представника митниці Терновського М.С.,
захисника адвоката Стадника П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі (в режимі відеоконференції) матеріали справи, що надійшли з Одеської митниці Державної митної служби України, відносно:
за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, суд
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на розгляд судді Кузьменко Н.Л. було передано справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України.
17.06.2019 після здійснення митного оформлення за МД №UA500090/2019/008317 вищевказані товари було випущено у вільний обіг.
З метою з`ясування питання про автентичність поданих митним органам України документів на зазначені товари митницею ініційовано направлення запиту до митних органів Республіки Туреччини.
За змістом вказаного вище листа Департаменту міжнародної взаємодії запит української сторони стосувався поставок товарів, оформлених, в тому числі, й за митною декларацією №UA500090/2019/008317 від 17.06.2019.
Тобто, проведеною перевіркою встановлено, що при декларуванні зазначеного вище товару ТОВ «АДЕЛАІДА ПЛЮС» надала для декларування у МД «ІМ 40 ДЕ» №UA500090/2019/008317 від 17.06.2019 неправдиві відомості щодо відправника, ваги та вартості, надавши документи, що містять неправдиві відомості.
Таким чином, ТОВ «АДЕЛАІДА ПЛЮС», в особі керівника гр. України ОСОБА_1 , були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів на суму 1876108,79 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товарів, документи, які містять неправдиві відомості щодо відправника, ваги та вартості товару.
Зазначені дії, на переконання митного органу, мають ознаки порушення митних правил, передбачених частиною 1 статті 483 МК України.
Після ознайомлення з матеріалами справи, сторона захисту звернулась до суду з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Представник митниці у судовому засіданні протокол підтримав та просив суд притягнути особу до відповідальності за порушення митних правил та накласти адміністративне стягнення, визначене санкцією статті. Вважав, що строки накладення адміністративного стягнення не сплили.
Особа, яка притягується до відповідальності в судовому засіданні участі не приймав, проте приймав участь його захисник, який підтримав письмові пояснення та клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Вислухавши доводи представника митниці та захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 486 Митного кодексу України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким порушенням.
При розгляді справи про порушення митних правил посадова особа зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 489 МК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 МК України розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом
Так, судом, при з`ясуванні дотримання строків притягнення до відповідальності у даному провадженні, встановлено наступне.
Після здійснення митного оформлення за митною декларацією №UA500090/2019/008317, 17.06.2019 року товари було випущено у вільний обіг.
10.01.2022 року, з вих.№ 26/26-04/11/37, Державна митна служба звернулась до митних органів Республіки Туреччини із запитом для з`ясування питання про автентичність поданих митним органам України документів на товари за митною декларацією №UA500090/2019/008317.
31.10.2023 року справа про порушення митних правил надійшла до Хаджибейського районного суду м. Одеси.
З матеріалів справи вбачається, що декларантом ТОВ «АДЕЛАІДА ПЛЮС» декларація та товаросупровідні документи були подані та зареєстровані митницею 17.06.2019 року. Тобто дії, що ставляться в провину ОСОБА_1 , а саме дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товарів, документи, які містять неправдиві відомості щодо відправника, ваги та вартості товару, в даній справі були вчиненні 17.06.2019 року.
Матеріали справи не містять відомостей стосовно того, які дії в межах компетенції вживалися митним органом за період з 17.06.2019 року по день надіслання запиту до компетентних органів Республіки Туреччини, тобто по 10.01.2022 року. Отже, у даному випадку суд звертає увагу на те, що перевірка автентичності поданих керівником ТОВ «АДЕЛАІДА ПЛЮС» документів розпочалась більш ніж через 2 роки 6 місяців, крім того, суд звертає свою увагу на те, що на момент митного оформлення у митниці не виникало жодних сумнівів щодо автентичності поданих документів, адже, як вже зазначено вище, товар було випущено у вільний обіг 17.06.2019 року.
Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним.
Як зазначалось судом вище, строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил врегульовані спеціальною нормою - ч. 1 ст. 467 МК України, згідно якої, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 МК України розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Разом із цим, положення МК України не визначають строків, протягом якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності і на неї може бути накладено адміністративне стягнення після його вчинення, а не виявлення. Провадження у справах про порушення митних правил згідно ст. 487 МК здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до змісту постанови Одеського апеляційного суду від 08.04.2025 (справа №521/1188/24, провадження №33/813/508/25), вбачається, що суд апеляційної інстанції при вирішенні питання строків притягення до відповідальності за порушення митних правил прийшов до висновку, що системний аналіз положень КУпАП та МК України, у поєднанні з вказаним законодавством, дають підстави вважати, строк накладання адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил не може перевищувати 2 (двох) років з дня його вчинення, оскільки в протилежному випадку можна припустити ситуацію, коли митний орган, мотивуючи наявність підстав для ініціювання питання про притягнення певної особи до відповідальності за порушення митних правил, можуть через багато років починати порушувати питання про проведення перевірок дотримання вимог митного законодавства певними фізичними або юридичними особами, роками чекати від компетентних органів відповіді на свої запити, а потім складати протокол про порушення митних правил та наполягати на тому, що строк накладення стягнення слід рахувати з моменту виявлення правопорушення, що вочевидь суперечить духу закону та не відповідає практиці ЄСПЛ стосовно питання строків давності.
Таким чином, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, слід констатувати, що незважаючи на те, що виявлення порушення митних правил в даній справі мало місце 04.05.2023 року (день отримання ДМСУ відповіді митних органів Республіки Туреччини), протокол про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 складено лише 17.07.2023 року, тобто більш ніж через 4 (чотири) роки з моменту порушення митних правил, що свідчить про закінчення строку накладення адміністративного стягнення в даній справі ще на день складання протоколу митним органом.
Суд вважає, що обрахунок строків накладення стягнення не може ставитися у залежність від внутрішньої організації роботи в органах митниці, яка, як орган виконавчої влади зі значним штатом співробітників, наділена відповідними засобами та можливостями щодо оперативного опрацювання відповідних матеріалів. Більш того, суд вважає, що строки притягнення особи до відповідальності за порушення митних правил не можуть бути безмежними та залежати лише від моменту, так званого «виявлення або складання протоколу».
Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення, в разі закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, підлягає закриттю.
Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, вина ОСОБА_1 , що притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у даній справі, оскільки провадження закривається з підстав закінчення строку накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст.ст. 467, 527-529 Митного кодексу України, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.Л. Кузьменко