ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2496/24 Номер провадження 33/814/612/25Головуючий у 1-й інстанції ФАДЄЄВА С. О. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю секретаря судового засідання Гонти М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Дворника О.В., на постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 28 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок судового збору.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 09 травня 2024 року о 17 годині 25 хвилин по вул. Івана Приходька, 30 у м. Кременчук керував автомобілем «Opel Kadet», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння у вигляді: вираженого тремтіння пальців рук, звужених зіниць очей, які не реагували на світло, та відмовився від проходження огляду на стан названого сп`яніння в установленому законом порядку.

В апеляційній скарзі адвокат Дворник О.В. просить скасувати постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 28 квітня 2025 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: поліцейські діяли недобросовісно, умисно створили обставини події та приховали докази, які мають суттєве значення для вирішення справи по суті; зазначена поліцією підстава зупинки автомобіля не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 був пристебнутий пасмом безпеки, відстебнув його після зупинки транспортного засобу та не порушував приписи ПДР України; поліцейський, діючи упереджено, запропонував пройти ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 пояснив, що не має часу проїхати в заклад охорони здоров`я та в нього були відсутніми ознаки названого сп`яніння, але поліцейський, незважаючи на доводи ОСОБА_1 , склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП; після складання протоколу ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та відповідно до висновку лікаря в нього не було виявлено ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння; оскільки наркотичні речовини тримаються в організмі людини від кількох днів до кількох місяців, то зазначений вище висновок підтверджує те, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння в ході керування транспортним засобом і не мав ознак цього стану на момент його зупинки поліцією.

ОСОБА_1 і його представник - адвокат Дворник О.В., були належним чином повідомлені про місце, дату, час судового засідання апеляційної інстанції та до суду не з`явились. Водночас від адвоката Дворника О.В. надійшло клопотання, в якому він просив: задовольнити апеляційну скаргу; здійснювати апеляційний розгляд за його та ОСОБА_1 відсутності.

Суд апеляційної інстанції перевірив матеріали справи, проаналізував доводи апелянта та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), в разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я.

Приписами п.п.7-8 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

З огляду ж на обов`язковість проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, яке проводиться в закладах охорони здоров`я, огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише в медичному закладі.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмови як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №714249 09 травня 2024 року о 17 годині 25 хвилин ОСОБА_1 по вул. Івана Приходька, 30 у м. Кременчук у порушення вимог п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом «Opel Kadet», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння у вигляді: вираженого тремтіння пальців рук, звужених зіниць очей, які не реагували на світло, та відмовився від проходження огляду на стан названого сп`яніння в установленому законом порядку (а.с.1).

Наведені вище обставини підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено те, що 09 травня 2024 року приблизно о 17 годині 25 хвилин ОСОБА_1 по вул. Івана Приходька, 30 у м. Кременчук керував транспортним засобом «Opel Kadet», н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений поліцією. Затим поліцейський повідомив ОСОБА_1 про причину його зупинки вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП шляхом порушення вимог п.2.3 «в», а саме порушення правил користування ременями безпеки - те, що він керував автомобілем, будучи не пристебнутим ременем безпеки. На запитання поліцейського ОСОБА_1 підтвердив те, що він повністю згоден із фактом вчинення ним зазначеного вище правопорушення. Також поліцейським шляхом здійснення візуального огляду було виявлено в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді: вираженого тремтіння пальців рук, звужених зіниць очей, які не реагували на світло, та неодноразово повідомлено про їх наявність ОСОБА_1 . Проте ОСОБА_1 на неодноразові вимоги поліції категорично відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого законодавством порядку в закладі охорони здоров`я. При цьому, поліцією було роз`яснено ОСОБА_1 : наслідки відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння - складання щодо нього протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, порушення вимог п.2.5 ПДР України; його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.7).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що в силу приписів ч.1 ст.130, ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України проходження водієм огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського, який установив наявність підстав для висновку про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, відповідно до встановленого законодавством порядку є безумовним обов`язком водія, а тому посилання апелянта на брак часу в ОСОБА_1 для проходження цього огляду не впливають на необхідність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, наведені вище докази підтверджують зміст один одного й безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та об`єктивних обставин не довіряти їм немає. Підстав для висновку про недопустимість, недостовірність чи неналежність цих доказів не встановлено.

Доводи апелянта, які зводяться до безпідставності зупинки транспортного засобу й висування вимоги щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння, відсутності в нього ознак цього стану, є неспроможними.

Згідно з п.п.1, 3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо:

водій порушив Правила дорожнього руху;

є інформація, що свідчить про причетність водія транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення.

Частиною 5 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки.

Відповідно до вимог п.2.3 «в» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Згідно з даними відеофіксації ОСОБА_1 був зупинений поліцією у зв`язку з тим, що він, керуючи транспортним засобом «Opel Kadet», н.з. НОМЕР_1 , порушив правила користування ременями безпеки, а саме вимоги п.2.3 «в», не будучи пристебнутим ременем безпеки, про що поліцією було повідомлено ОСОБА_1 , який на запитання поліцейського підтвердив факт вчинення ним цього правопорушення. За вчинення вказаного вище правопорушення поліцією було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, а саме за те, що він 09 травня 2024 року о 17 годині 25 хвилин по вул. Івана Приходька, 30 у м. Кременчук у порушення вимог п.2.3 «в» ПДР України керував автомобілем «Opel Kadet», н.з. НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки, але не був непристебнутим ременем безпеки, тим самим порушив правила користування ременями безпеки, про що прийнято відповідну постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2107915 (а.с.3). При цьому, перевіркою матеріалів справи не встановлено даних щодо оскарження та скасування цього рішення в установленому законом порядку. Не надано відомостей про це й ОСОБА_1 і його представником.

Тому підстави здійснення поліцією зупинки керованого ОСОБА_1 автомобіля узгоджуються з положеннями п.п.1, 3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

До того ж, питання, порушене в апеляційній скарзі, щодо обставин здійснення зупинки автомобіля, за своїм змістом не стосується конструктивних ознак диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, і в будь-якому випадку за конкретних обставин цієї справи не утворює достатню підставу для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження щодо ОСОБА_1 , адже не спростовує факт керування ним транспортним засобом і його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто, наявність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і, враховуючи викладене вище, також саме по собі не обумовлює недопустимість доказів по справі (за ч.1 ст.130 КУпАП) із огляду на відсутність безпосереднього прямого зв`язку між цим питанням та обставинами, які мають місце в межах складу вказаного вище адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Саме ці дискреційні повноваження поліцейського дають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Як убачається з матеріалів провадження, в контексті наявності підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння поліцією було виявлено в нього ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді: вираженого тремтіння пальців рук, звужених зіниць очей, які не реагували на світло. Виявлені в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення, направленні на огляд у медичний заклад і поліцією повідомлено про них ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу. Констатуванню ж наявності в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння передував здійснений поліцейським візуальний огляд ОСОБА_1 , що зафіксовано відеозаписом (а.с.1, 2, 7). При цьому, апеляційний суд наголошує, що поліцією були виявлені в ОСОБА_1 саме ознаки цього сп`яніння перед висуванням вимог щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Проте ОСОБА_1 у порушення вимог законодавства відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, з урахуванням наведених вище обставин і вимог закону, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень у ході висування поліцією ОСОБА_1 вимог щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Перевіркою матеріалів провадження, в тому числі даних відеофіксації, встановлено відсутність проявів упередженості, провокування на вчинення правопорушення чи інших порушень вимог законодавства з боку поліції, які би ставили під сумнів законність та обгрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Не виявлено також і тих обставин, що поліцією не було надано суду докази, які би мали необхідне значення для встановлення обставин справи, містили факти на користь версії ОСОБА_2 та були би відсутні в матеріалах справи. У світлі зазначеного вище апеляційний суд також зазначає, що обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та процедури оформлення щодо нього відповідних матеріалів поліцією в повному обсязі зафіксовані даними безперервної відеофіксації, яка є засобом об`єктивного контролю. Окрім того, і в самій апеляційній скарзі відсутнє мотивування, який саме доказ було приховано поліцією.

Що стосується посилань апелянта на дані наявного в матеріалах справи висновку КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» від 10 травня 2025 року, в якому зазначено про те, що в ОСОБА_1 не виявлено ознак сп`яніння (а.с.43), то суд апеляційної інстанції зауважує наступне.

З аналізу змісту доводів апеляційної скарги, вказаного вище висновку та показань допитаного в суді першої інстанції лікаря ОСОБА_3 , який проводив огляд, встановлено, що ОСОБА_1 пройшов зазначений вище огляд у медичному закладі після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення самостійно на підставі власної заяви (за відсутності поліцейського, в порядку самозвернення).

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, що полягає у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, є закінченим з моменту відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку (в закладі охорони здоров`я).

За змістом п.6 розділу Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду (на стан сп`яніння) в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення.

У п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року також передбачено, що, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Таким чином, із моменту неодноразової відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння ним було вчинено закінчене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, після чого поліцейський із дотриманням нормативних положень обґрунтовано зафіксував фактичні обставини цього правопорушення в протоколі. Тому проходження ОСОБА_1 самостійно огляду в закладі охорони здоров`я вже після закінчення вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і, більше того, після його фіксації у відповідному процесуальному документі суб`єктом владних повноважень, не спростовує наявність у діях ОСОБА_1 події та складу вказаного вище адміністративного правопорушення.

В аспекті викладеного вище апеляційний суд також зауважує, що місцевим судом у межах протоколу про адміністративне правопорушення притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом, що є порушенням вимог п.2.5 ПДР України та утворює самостійну альтернативну форму об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. З цих же мотивів необгрунтованими є і посилання представника на неперебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння, так як його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення інших протиправних дій.

До того ж, названий вище огляд у медичному закладі здійснений із порушенням порядку такого огляду, визначеного в ст.266 КУпАП, положеннях Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), а саме без направлення і доставлення ОСОБА_1 для огляду поліцейським (проведено огляд на підставі власної заяви апелянта), а також огляд у медичному закладі й складення висновку за результатами огляду проведено без обов`язкової присутності поліцейського.

Отже, наявність у матеріалах провадження зазначеного вище медичного висновку не впливає на необхідність і правильність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. При цьому, місцевим судом, як наслідок, правильно визнано неналежним доказом цей висновок закладу охорони здоров`я, оскільки він не містить інформацію щодо обставин, які належить до предмету доказування чи спростування, виходячи з обставин саме цієї справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови й закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм із водійським посвідченням серії НОМЕР_2 , що підтверджується даними довідки ВАП БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області ДПП та не оспорюється в апеляційній скарзі (а.с.6).

Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Дворника О.В., залишити без задоволення, а постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 28 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун