29.07.2025 Єдиний унікальний номер 205/7479/25
Номер провадження3/205/2465/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 липня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра О.М. Яценко, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, відомостей щодо працевлаштування не надано, який мешкає: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2025 року о 00 год. 07 хв., водій ОСОБА_1 у м. Дніпро по вул. Сергія Параджанова, 32, керував автомобілем Мини Кантримен, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою щодо якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 у призначене судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП з наступних підстав.

В матеріалах справи міститься протокол серії ЕПР1 № 314698 від 29.04.2025 року, рапорт інспектора УПП від 29.04.2025 року, копія постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, де боржником зазначено ОСОБА_1 .

Згідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Так, частиною 3 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Проте, до матеріалів справи не додано відомостей щодо відправки або ознайомлення ОСОБА_1 з даною постановою, що на думку суду свідчить про необізнаність останнього з наявністю даної постанови та відповідно відсутність умислу на скоєння адміністративного правопорушення.

Таким чином, з огляду на відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаним про наявність постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом серії ВП № 61435999 від 07.07.2022 року суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не було наявного умислу на вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на наступні обставини.

Аналіз диспозиції ч.3 ст.126 КУпАП свідчить, що це формальний склад правопорушення, тобто для його наявності не є обов`язковою ознакою настання шкідливих наслідків. Склад правопорушення характеризується умисною формою вини.

За приписами ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок надання доказів того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП, за законом покладається на службову особу, що склала протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, до матеріалів адміністративної справи не долучено належних та достовірних доказів вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Також до протоколу долучено рапорт поліцейського, який не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки поліцейський є представником суб`єкта владних повноважень, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Відтак відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження доказами по справі. При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 247, ч.3 ст.126,ст. ст.256, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Яценко