справа № 399/617/25
провадження № 3/399/240/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шуліка Олександра Олександрівна, розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшла з відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч.5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2025 року до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 373694 від 26.06.2025 року складеного поліцейським сектору поліцейської діяльності №1 (сел.. Онуфріївка) відділення поліції №1 (м. Світловодськ) Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області сержантом поліції Кислицьким Дмитром Івановичем, вбачається, що 26.06.2025 року о 22 год. 35 хв. по вул.. Центральній, буд. 10 в с. Вишнівці Олександрійського району Кіровоградської області водій гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував автомобілем марки ВАЗ 2108 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, неприродна блідність, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у Онуфріївській лікарні в присутності лікаря відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 373704 від 26.06.2025 року складеного поліцейським сектору поліцейської діяльності №1 (сел.. Онуфріївка) відділення поліції №1 (м. Світловодськ) Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області сержантом поліції Кислицьким Дмитром Івановичем, вбачається, що 26.06.2025 року о 22 год. 35 хв. по вул.. Центральній, буд. 10 в с. Вишнівці Олександрійського району Кіровоградської області водій гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував автомобілем марки ВАЗ 2108 державний номерний знак НОМЕР_1 , будучі особою, яка не має права керування транспортним засобом, порушивши вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, чим вчинив повторно, протягом року, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2025 року адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та ч.5 ст. 126 КУпАП об`єднано в одне провадження.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського підтверджується те, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд справи буде проводитися в Онуфріївському районному суді Кіровоградської області.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення та розгляд справи Онуфріївським районним судом Кіровоградської області, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколів, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст. 126 ч.5 ст.130 ч. 1 КУпАП, а також з урахуванням принципу судочинства, зазначеного в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з п.1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП суд виходить з наступного:.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів,що знижують їх увагу та швидкість реакції,а також передача керування транспортним засобом особі,яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,а так само відмова особи,яка керує транспортним засобом,від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції,- тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (тобто, відповідно до п.3 цієї Інструкції, порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.

Згідно з п.7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні, які містять фіксацію обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 у зв`язку з його відмовою від проходження огляду на стан наркотичного, алкогольного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до довідки інспектора адміністративної практики Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції Т. Найденко від 01.09.2025 року № 76190-2025 зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Інформаційно телекомунікаційної системи «ІПНП» підсистеми НАІС «Посвідчення» не отримував посвідчення водія.

Працівники поліції провели відеозйомку вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його оформлення з дотриманням положень ч.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року №1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за №28/32999. Матеріали відеозапису з камер долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки інспектором було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, що відповідає вимогам п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, на що ОСОБА_1 спочатку погодився, однак в подальшому відмовився від проходження огляду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 26.06.2025 року о 22 год. 35 хв. по вул.. Центральній, 10 в с. Вишнівці Олександрійського району Кіровоградської області водій гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував автомобілем марки ВАЗ 2108 державний номерний знак НОМЕР_1 , будучі особою, яка не має права керування транспортним засобом, порушивши вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, чим вчинив повторно, протягом року, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1.а ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.1.а ПДР передбачена статтею 126 КУпАП.

Частинами 2-4 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цією статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, наведених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №373704, складеному 27.06.2025 року поліцейським СПД №1 (сел.. Онуфріївка) ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області сержантом поліції Кислицьким Д.І., підтверджується наступними доказами.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4867117, складеною 01.06.2025 року РСПД №1 (сел.. Онуфріївка) ВП (м. Світловодськ) Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн. Даних щодо оскарження постанови матеріали справи не містять.

Довідкою інспектора адміністративної практики Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Т. Найденко, про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Інформаційно-телекомунікаційної системи «ІПНП» підсистеми НАІС «Посвідчення» не отримував посвідчення водія».

Рапортом поліцейського з РПП СПД № 1 (сел. Онуфріївка) ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшого сержанта поліції Дмитра Кислицького про те, що 26.06.2025 року під час несення служби в сел.. Павлиш Олександрійського району Кіровоградської області ним відповідно до ст.. 31 ЗУ «Про Національну поліцію України» застосовувалась цифрова нагрудна відеокамера інв.. №0035. На вказану нагрудну відеокамеру здійснювалась відео фіксація адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КупАП, які вчинив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відносно ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП. Інформацію з цифрової нагрудної камери записано на оптичний диск. Водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом, транспортний засіб залишено на узбіччі без порушення ПДР.

З дослідженого в судовому засіданні відео з камер працівників поліції вбачається, що працівники поліції зупиняють автомобіль, під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухається по автодорозі. Під час розгляду матеріалів про притягнення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , останній не заперечує факту керування ним повторно протягом року автомобілем без посвідчення водія.

Працівники поліції провели відеозйомку вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його оформлення з дотриманням положень ч.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року №1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за №28/32999. Матеріали відеозапису з камер долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на досліджені докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про доведеність факту повторного протягом року керування ОСОБА_1 транспортним засобом, будучи особою, яка не має права керування останнім і, як наслідок, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до ст. 23 КУпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно пункту 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Отже, позбавлення особи права керування транспортними засобами, якій воно не надавалось, суперечитиме ч.2 ст.30 КУпАП, яка передбачає можливість позбавлення права керування транспортними засобами лише особи, якій надавалось таке право.

Згідно пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, що підтверджено довідкою інспектора адміністративної практики Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Т. Найденко, тому він не є водієм, а є іншою особою, яка керувала транспортним засобом, бо відповідне право керування транспортними засобами йому не надавалося.

Відповідно до ст. 29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

У ст. 28 КУпАП визначено порядок оплатного вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення. Так, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, неможливо накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншим особам.

В протоколі серії ЕПР1 № 373704, про притягнення ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП зазначено, що автомобіль марки ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 .

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При визначенні міри покарання суддею обставин, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність, не виявлено.

Статтею 36 КУпАП визначено що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На підставі викладеного, з врахуванням положень ст.ст.33, ст.36, 30, 29, 28 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, та накласти на правопорушника стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за частиною 5 статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 40-1, 126, 130, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та ч.5 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП України у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Штраф сплачується на рахунок: отримувач коштів ГУК у Кіров.обл./тгс-щеОнуфр/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ) 37918230; банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0011001; код класифікації доходів бюджету 21081300; призначення платежу - адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у 15 - денний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів, на підставі ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в сумі 605,60 гривень на рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання в частині стягнення судового збору на користь держави - три місяці.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги Кропивницьким апеляційним судом, постанова якого набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області О.О. Шуліка