Провадження № 3/522/4971/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 серпня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Переверзева Л.І., розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення б/н від 24.06.2025 року та б/н від 24.06.2025 року, які надійшли з Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернівецької області, м. Заставна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: Військова частина НОМЕР_2 , командира зенітного артилерійського відділення зенітної ракетно-артилерійської батареї батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , молодшого сержанта,

за статтями 172-15 ч.2, 172-17 ч.2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду міста Одеси з Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону надійшов протокол відносно ОСОБА_1 про скоєння адміністративних правопорушень, передбачених статтями 172-15 ч.2, 172-17 ч.2 КУпАП.

Судом встановлено, що 16.06.2025 приблизно о 09:00 молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, під час несення служби на території військового містечка № НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 (більш точну адресу зазначити неможливо у зв`язку із введенням на території України воєнного стану) на виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , під час несення бойового чергування в якості «командира МВГ» в період з 09:00 16.06.2025 по 09:00 17.06.2025, діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, допустив порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для захисту та безпеки України в умовах особливого періоду - перебував у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого був відсторонений від виконання обов`язків військової служби (бойового чергування), за що відповідальність передбачена статтею 172-17 ч.2 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що в період з 09:00 16.06.2025 по 08:00 17.06.2025 молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, під час несення служби на посаді командира зенітного артилерійського відділення зенітної ракетно-артилерійської батареї батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , перебуваючи на території військового містечка військової частини НОМЕР_2 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 (більш точне місце дислокації вказати неможливо через введення на території України воєнного стану), діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов?язків, приписів законів та інструкцій, не виконував (самоусунувся від виконання) своїх обов?язків командира зенітного артилерійського відділення зенітної ракетно-артилерійської батареї батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , чим вчинив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду, за що відповідальність передбачена статтею 172-15 ч.2 КУпАП.

Статтею 172-17 ч.2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України, вчинені в умовах особливого періоду.

Статтею 172-15 ч.2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби , вчинене в умовах особливого періоду.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяви від 24.06.2025 року, згідно яких просив розглянути протоколи за його відсутності у зв`язку із несенням ним військової служби та виконанням завдань з відсічі збройної агресії російської федерації.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вимогами ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 N?64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 N? 2102-IХ, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено згідно з Указами Президента України N?133/2022 від 14.03.2022, N?259/2022 від 18.04.2022, N?341/2022 від 17.05.2022, N? 573/2022 від 12.08.2022, N? 757/2022 від 07.11.2022, N? 58/2023 від 06.02.2023, N? 254/2023 від 01.05.2023, N? 451/2023 від 26.07.2023, N? 734/2023 від 06.11.2023, N? 49/2024 від 05.02.2024, N? 271/2024 від 06.05.2024, N? 469/2024 від 23.07.2024, N?740/2024 від 28.10.2024, N? 26/2025 від 14.01.2025 В останній раз, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» N? 4356-1Х від 16.04.2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб. Тобто, з 18.03.2014 і по теперішній час в Україні діє особливий період.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», початком проходження військової служби є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відтак, будучи військовослужбовцем, молодший сержант ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов?язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей.

Пунктом 17 Статуту передбачено, що на військовослужбовця під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов?язки. Ці обов?язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно вимог ст. ст. 1, 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов?язків, вимог військових статутів, а також зобов?язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Статтею 26 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 332 Статуту внутрішньої служби, бойове чергування - це виконання бойового завдання. Бойове чергування здійснюється черговими силами і засобами, призначеними від військових частин.

Відповідно до ст. 340 Статуту, особовому складові чергової зміни під час несення бойового чергування заборонено: передавати будь-кому, хоча б тимчасово, без дозволу командира чергових сил і засобів виконання обов?язків несення бойового чергування: відволікатися, братися за справи, не пов?язані з виконанням обов?язків несення бойового чергування.

У відповідності до Наказу МО України від 30.04.2017 N?233 Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України, командири військових частин зобов?язані не допускати до виконання службових обов?язків (роботи) за посадами і негайно відсторонювати від виконання будь-яких обов?язків військової служби (трудової діяльності), виконання бойових завдань, несення бойового чергування, внутрішньої та вартової служби, експлуатації зброї та техніки військовослужбовців та працівників 3бройних Сил України, які мають ознаки алкогольного сп?яніння.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов?язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов?язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов?язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 125 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, командир відділення в мирний і воєнний час відповідає за успішне виконання відділенням завдань за призначенням, навчання і виховання військовослужбовців відділення, їх військову дисципліну, морально-психологічний стан, охайний зовнішній вигляд, стройову та фізичну підготовку, правильне зберігання, експлуатацію і утримання в належному стані озброєння, техніки та іншого майна відділення.

Відтак, будучи військовослужбовцем, молодший сержант ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов?язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших

Згідно вимог ст. ст. 1, 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов?язків, вимог військових статутів, а також зобов?язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Статтею 26 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом

Водночас, молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, свідомо ігноруючи вимоги законів, у порушення вимог ст. 16 Статуту Збройних Сил України, недбало поставився до військової служби та порушив правил несення бойового чергування.

Так, провина ОСОБА_1 у скоєні вищезазначених адміністративних правопорушень підтверджується доданим до протоколів про адміністративні правопорушення наступними доказами:

-копією військового квитка серії НОМЕР_4 від 02.11.2001 року та наказу командира ВЧ НОМЕР_2 № 129 від 02.05.2024 року, згідно яких ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у Збройних Силах України, є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_2 ;

-витягом з бойового наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.06.2025 № 166-ДСК, згідно якого молодшого сержанта ОСОБА_1 , призначено до складу «Мобільної вогневої групи на бойове чергування в період з 09:00 16.06.2025 по 09:00 17.06.2025;

-актом комісії ВЧ НОМЕР_2 від 16.06.2025 року, згідно якого військовослужбовець ОСОБА_1 , перебував на військовій службі в добовому наряді на території розташування ВЧ НОМЕР_2 (об`єкт 129), з ознаками алкогольного сп`яніння, вживання алкоголю не заперечує, результат алкотестеру Драгер 3,0 % проміле;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.06.2025 року, згідно яких 16.06.2025 року він прибув на територію виконання завдань зенітної ракетно-артилерійської батареї після вживання міцних алкогольних напоїв, свою вину визнає;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16.06.2025 року, згідно яких 16.06.2025 року ОСОБА_1 16.06.2025 року о 10-й годині на території об`єкту № 50, мав ознаки алкогольного сп`янінн я.

Крім того, в протоколах про адміністративні правопорушенні в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказав, що провину визнає у повному обсязі, просить суворо не карати та призначити покарання у виді мінімального штрафу.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно винен у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 172-17 ч.2, 172-15 ч.2 КУпАП і він підлягає адміністративній відповідальності в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі викладеного та керуючись статтею 36, 172-17, 172-15 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-15 ч.2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-17 ч.2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 085 (сімнадцять тисяч вісімдесят п`ять) гривень.

На підставі статті 36 ч.2 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі в розмірі однієї тисячі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 085 (сімнадцять тисяч вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеса, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси Л.І. Переверзева