Справа № 524/7320/25
Провадження 3/524/2354/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 рокуроку суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області Олейнікова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено , що 07.06.2025 року, в м.Кременчуці по квт.278, буд.15, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mercedes Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками сп`яніння, а саме: порушення мови, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання на неодноразові виклики не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за адресою зазначеною ним в протоколі, судова повістка повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.16 ).

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справи Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області, про що наявна інформація на сайті Автозаводського районного суду м.Кременчука (https://av.pl.court.gov.ua/sud1601/gromadyanam/csz/), повістки за вказаною ним же адресою не отримує, не вжив заходів для явки до суду, тому вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що здійснюється з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним та враховуючи, що згідно ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою вважаю за необхідне провести розгляд справи за відсутності порушника, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП про адміністративні правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що в водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з Розділом 1 п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимогстатті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї статті).

У п. 4 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 7 Розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далізаклад охорони здоровя).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї статті).

Вичерпний перелік підстав для зупинки водія транспортного засобу міститься у ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»

Такими підставами, зокрема, є: порушення водієм Правил дорожнього руху, перебування транспортного засобу в розшуку, проїзд транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду та ін.

Крім того, відповідно до ст. 35 Закону поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

В судовому засіданні було встановлено, що причиною зупинки 07.06.2025 року ОСОБА_1 було те, що він раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП , але така підстава зупинки транспортного засобу не передбачена діючим законодавством України , також згідно довідки старшого інспектора ВАП БПП в м.Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП, капітана поліції Чаплянко Світлани від 09.06.2025 року( а.с. 8) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягався..

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У постанові Верховного Суду від 15.03.2019 № 686/11314/17 вказано, що у випадку незаконної зупинки транспортного засобу працівники поліції не мають жодного права вимагати від водія пред`явити посвідчення водія та вчиняти будь-які інші дії щодо водія внаслідок такої незаконної зупинки.

Тобто, якщо працівники поліції зупиняють транспортний засіб незаконно, то суд вважає , що вони також не мають законних підстав вимагати в особи надати документи чи вимагати пройти огляд на стан сп`яніння.

Також, слід звернути увагу, що ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, та (наприклад, у справах: «Гурепка проти України», рішення від 06 вересня 2005 року; Лучанінова проти України, рішення від 09 червня 2011 року; «Вєренцов проти України», рішення від 11 квітня 2013 року; «Швидка проти України», рішення від 30 жовтня 2014 року, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53).

Відповідно доктрини «плодів отруєного дерева» яку використовує ЄСПЛ, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його (джерела) допомогою, також будуть вважатися неналежними (справа «Гефген проти Німеччини»).

Тобто незаконні дії працівників поліції не можуть у майбутньому породжувати законних вимог до особи.У зв`язку з цим суд вважає, що всі наступні дії працівників поліції не узгоджуються з чинним законодавством, а тому не можуть бути визнані належними та допустимими доказами.

За таких обставин, в силу доктрини «плодів отруєного дерева» та з огляду на те, що обвинувачення має ґрунтуватись виключно на законних діях поліцейських здійснення (ст. ст. 1 7 КУпАП, ст. 8 Закону України «Про національну поліцію»), незаконні дії поліцейських щодо зупинки автомобіля роблять й не законними подальші вимоги поліцейських до такого водії щодо необхідності пройти огляд на стан сп`яніння, а тому, відмова водія від незаконної пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння з причин його незаконної зупинки не може бути караною за ст. 130 КУпАП. .Аналогічні висновки містяться в постанові Київського апеляційного суду від 14.09.2023 у справі № 756/1655/23.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №354322 від 07.06.2025 року за ст. 130 ч.1 КУпАП, вбачається, що 07.06.2025 року, в м.Кременчуці по квт.278, буд.15, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mercedes Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками сп`яніння, а саме: порушення мови, звужені зиниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

При дослідженні вищезазначеного доказу судом було встановлено , що в порушення вимог ст. 266 КУпАП та п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 посадовою собою , яка складала протокол про адміністративне правопорушення не було зазначено ОСОБА_1 ознаки якого сп`яніння у нього були виявлені ( алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ), про це також не зазначено в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.06.2025 року(а.с.5)

Із відеозапису з нагрудних камер поліцейських (а.с.9), який суд відповідно до ст.251 КУпАП визнає доказом по справі вбачається , що поліцейський повідомляє водієві ОСОБА_1 ознаки сп`яніння , а саме : порушення мови, звужені зіниці очей, які не реагують на світло( 14:00:11-14:00:18 год. ) , але не зазначає , якого саме сп`яніння та пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законому порядку ( 14:00:28 год. ) , але не роз`яснює особі , яка притягається до адміністративної відповідальності , який же порядок встановлений законом і де необхідно проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу чи в найближчому закладі охорони здоров`я, тобто фактично висунуте особі обвинувачення у вчиненні адміністратвиного правопорушення , передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є не конкретизованим і порушується право особи на захист проти висунутого обвинувачення , так як ні в протоколі про адміністративне правопорушення , ні в направленні на огляд особи не зазначено, ознаки якого сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 .

Також, виходячи із усталеної практики Європейського суду з прав людини відносно проваджень у справах про адміністративні правопорушення якою поширюються стандарти, які встановлені Конвенцією для кримінального провадження. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року)., де Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче буде перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а оскільки уповноваженою особою Батальйону патрульної поліції у м.Кременчуці в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені ознаки якого ж саме спяніння були виявлені у ОСОБА_2 , а суддя при розгляді справ про адміністративні правопорушення не вправі самостійно кваліфікувати дії особи, додавати конструктивні чи кваліфікуючі ознаки складу адміністративного правопорушення, які не вказані в протоколі, виходити за межі складеного протоколу.

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип, за яким обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку, аналізуючи докази, які маються в матеріалах справи, суд вважає, що посадовою особою, яка складала протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, не надано суду переконливих доказів винуватості особи.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих. належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Керуючись ст.130 ч.1 ,245, 247 ч.1п.1,250,251, 283, 284 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником в Полтавський апеляційний суд, через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуючий суддя: Ганна ОЛЕЙНІКОВА