ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №619/503/25 Головуючий 1 інстанції: Риков М.І.
Провадження №33/818/873/25 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисника Ворвуля Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Ворвуля Р.Ю. на постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 11 квітня 2025 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:

-за ч.4 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки;

-за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ст.36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 16 січня 2025 року близько 12-30 год. ОСОБА_1 по вул.Гриценко, буд.48 в с-щі Мала Данилівка Харківського району Харківської області, керуючи транспортним засобом «Toyota Avensis», н.з. НОМЕР_1 , виходив з автомобіля, відчинивши двері не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем «RENAULT DUSTER», р.н. НОМЕР_2 (на синьому фоні), який належить ДУ і ЦОП Національній поліції України, під керуванням водія ОСОБА_2 , який в цей час рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п.15.13 Правил дорожнього руху України.

Також 16 січня 2025 року близько 12-30 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Toyota Avensis», н.з. НОМЕР_1 , по вул.Гриценко, буд.48 в с-щі Мала Данилівка Харківського району Харківської області, та будучи причетним до ДТП, вживав алкоголь (віскі) після дорожньо-транспортної пригоди до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамеру № 113031965/116, чим порушив вимоги п.2.10є Правил дорожнього руху України.

На підставі ст.36 КУпАП матеріали про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 були об`єднані.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі в редакції внесених доповнень захисник Ворвуль Р.Ю. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 п.п.13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України. Вказав, що пояснення свідків є недопустимими доказами, оскільки вони є працівниками поліції, якими проводився обшук житла ОСОБА_1 . Зазначив, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №222632 не відповідає диспозиції ч.4 ст.130 КУпАП. Посилається на те, що відеозаписи з місця події даних про вживання ОСОБА_1 алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, не містять.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисник Ворвуль Р.Ю. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №222632, ЕПР1 №222647 від 16 січня 2025 року; дані схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 січня 2025 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , надані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення; довідку інспектора САП ХРУП №3 ГУНП в Харківській області Я.Новицького; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; дані відеозаписів з місця події від 16 січня 2025 року.

Приписами ст.124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом п.15.13 Правил дорожнього руху України забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.4 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема з відеозаписів з місця події ОСОБА_1 здійснивши зупинку транспортного засобу «Toyota Avensis», н.з. НОМЕР_1 , не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, відчинив двері, що призвело до зіткнення з автомобілем «RENAULT DUSTER», р.н. НОМЕР_2 (на синьому фоні) під керуванням водія ОСОБА_2 , який в цей час рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Доводи захисника Ворвуля Р.Ю. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП спростовуються даними схеми дорожньо-транспортної пригоди(а.с.3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , надані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.5, 6); даними відеозаписами з місця події від 16 січня 2025 року.

Таким чином, саме сукупністю вказаних доказів підтверджується винуватість ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок того, що невідомі особи на двох транспортних засобах намагалися заблокувати проїзд транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , є неспроможними, оскільки таких даних матеріали справи не містять і стороною захисту не надані ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

До того ж, як слідує з наданих доказів, зокрема з відеозаписів з місця події дорожньо-транспортна пригода сталася за участю одного автомобіля «RENAULT DUSTER» із реєстраційними номерами НОМЕР_2 (на синьому фоні), які ідентифікують цей транспортний засіб як транспортний засіб Національної поліції.

Твердження в апеляційній скарзі про наявність порушень Правил дорожнього руху України в діях водія транспортного засобу ОСОБА_2 , є неспроможними.

Судовий розгляд згідно ст.ст.7, 254, 279, 280 КУпАП проводиться лише щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та лише в межах визначених протоколом про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника Ворвуля Р.Ю. про відсутність в матеріалах справи даних про вживання ОСОБА_1 алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, є безпідставними.

З наданих відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції підтвердив вживання спиртних напоїв після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, а саме: на питання інспектора поліції «чи вживав останній після дорожньо-транспортної пригоди спиртні напої», ОСОБА_1 відповів «прям щойно випив Віскі» (диск ЕПР1-222632, відеозапис 0000000__0126.МР4 00 хв. 32 с.).

Також відповідно даних відеозаписів з місця події після встановлення факту дорожньо-транспортної пригоди свідок ОСОБА_4 , який є сусідом ОСОБА_1 , повідомив працівникам поліції про вживання ОСОБА_1 в будинку 50 г. алкоголю (диск ЕПР1-222632, відеозапис 0000000__0126.МР4 04 хв. 43 с.).

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколах про адміністративні правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколів, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП.

Разом з тим, посилання в апеляційній скарзі на неусунення судом в постанові суперечностей допущених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №222632 за ч.4 ст.130 КУпАП від 16 січня 2025 року, не позбавлені підстав.

Так формулюючи встановлені обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, суддя допустив суперечності у частині протиправності дій ОСОБА_1 , які складають об`єктивну сторону складу цього правопорушення.

Частиною першою ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч.4 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №222632 за ч.4 ст.130 КУпАП 16 січня 2025 року близько 12-30 год. ОСОБА_1 за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт.Мала Данилівка, вул.Гриценко, 48, керував транспортним засобом «Toyota Avensis», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу та в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.10є Правил дорожнього руху України вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю.

Ці дії кваліфіковані за ч.4 ст.130 КУпАП, що виключає необхідність інкримінування дій особи за кваліфікуючою ознакою «відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку».

Суд першої інстанції на допущенні в протоколі суперечності уваги не звернув і у свою чергу їх у мотивувальній частині не усунув.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне виключити із наведених у мотивувальній частині постанови обставин справи за ч.4 ст.130 КУпАП висновок суду про «відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку».

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає зміні, відповідно до п.4 ч.8 ст.294 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ворвуля Р.Ю. задовольнити частково.

Постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 11 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити із наведених у мотивувальній частині постанови обставин справи за ч.4 ст.130 КУпАП висновок суду про «відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку».

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня