Справа № 189/1169/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

04.08.2025 року селище Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чорної О.В., за участі секретаря Безрідньої В.О., учасники судового провадження: представник правопорушника Ігнатов Є.Є. (в режимі відеоконференції) розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, які надійшли з ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №273632 від 17.03.2025 року, 17.03.2025 року о 01 год. 30 хв. в с-щі Покровське по вул. Соборна, 293 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes ML д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та на місці водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №273631 від 17.03.2025 року, 17.03.2025 року о 01 год. 30 хв. в с-щі Покровське по вул. Соборна, 293 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes ML д.н. НОМЕР_1 не дотримався безпечного інтервалу, здійснив виїзд на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення з авто Mitsubishi L200 д.н. НОМЕР_2 . В результаті ДТП авто отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Представник (захисник) ОСОБА_1 адвокат Ігнатов Є.Є. через систему «Електронний суд» подав клопотання про закриття провадження в зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування поданих клопотань зазначено, що на відеозаписі відсутній факт зупинки транспортного засобу саме під керуванням ОСОБА_1 . З доданого до матеріалів справи відеозапису вбачаються ознаки його коригування, адже відеозапис є неповним, що підтверджується тим, що на відеозаписі відсутній першочерговий діалог поліцейських з ОСОБА_1 , факт керування та факт психологічного тиску поліцейських на ОСОБА_1 .

З пояснень ОСОБА_1 , 17.03.2025 року він дійсно пересувався автомобілем Mercedes-Benz ML, державний номер НОМЕР_1 , по вулиці Соборній у смт. Покровське, перебуваючи на пасажирському місці. За кермом перебувала інша особа. Під час руху цей чоловік не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем Mitsubishi L200, державний номер НОМЕР_2 . Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди він, злякавшись, залишив місце події. ОСОБА_1 , навпаки, вийшов із транспортного засобу, щоб перевірити, чи є постраждалі.

У цей момент пасажири автомобіля Mitsubishi L200 помилково сприйняли його за водія та повідомили про це працівникам поліції.

На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, оскільки не був водієм автомобіля, що також підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи. Проте, незважаючи на ці обставини, працівники поліції склали на ОСОБА_1 адміністративні матеріали.

Зауважує, що відеозаписом поліцейських взагалі не зафіксовано рух автомобіля, не зафіксовано його зупинку або перебування ОСОБА_1 у середині автомобіля на водійському місці.

Також посилається на порушення встановленого законом порядку проведення огляду на встановлення стану сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то огляд на стан сп`яніння повинен проводитися уповноваженими на те особами в порядку ст.266-1 КУпАП. В зв`язку з чим, вважає недопустимими додані до протоколу докази, а саме: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Крім того, вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки вінне є особою, яка у даній справі бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як водій, оскільки ним не являється.

Враховуючи факт того, що автомобілем керувала зовсім інша особа, а не ОСОБА_1 , вважає, що у справі відсутні достатні, належні та допустимі докази винуватості останнього, а тому просить провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 23.06.2025 року правопорушник ОСОБА_1 вину в скоєних правопорушеннях не визнав в повному обсязі та зазначив, що автомобіль, у якому він перебував 17.03.2025 року під час ДТП - праворульний, а він сидів на передньому сидінні авто з лівої сторони, яке оточуючі сприймають як водійське місце, тому вважає, що свідки помилкового вказали на нього, як на водія автомобіля Mercedes ML д.н. НОМЕР_1 . Також вказав, що він є фактичним власником даного транспортного засобу, який йому передали волонтери. За кермом перебував військовослужбовець з його підрозділу, який на даний час в СЗЧ.

В судовому засіданні представник порушника ОСОБА_1 - Ігнатов Є.Є. підтримав клопотання про закриття провадження у справі спираючись на обставини, зазначені в них. Просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він працює поліцейським ВП №5, 17.03.2025 року він прибув на місце ДТП, де свідки пояснили, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля Mercedes. Факт керування транспортним засобом та факт скоєння ДТП на відеозаписі не зафіксовано, оскільки поліцейські прибули на місце події вже після скоєння пригоди. Також зазначив, що в ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного сп`яніння

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він військовослужбовець, водій ВЧ НОМЕР_3 . 17.03.2025 року він рухався за кермом автомобіля Mitsubishi L200 д.н. НОМЕР_2 , у якому було 5 осіб. Під час руху на зустрічну смугу дороги виїхав автомобіль Mercedes, в результаті чого сталася ДТП. В зустрічному автомобілі було дві особи, пасажира забрали на кареті швидкої медичної допомоги. Після ДТП він особисто допомагав відкрити двері автомобіля біля водійського сидіння, яке в даному автомобілі знаходилося з правої сторони, та підтвердив, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля Mercedes, який виїхав на зустрічну смугу дороги. Також зазначив, що ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, однак на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, ОСОБА_4 впевнено опізнав на запису з боді-камери саме як водія ТЗ.

Заслухавши пояснення правопорушника та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_4 .

Відповідно до п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП (станом на дату вчинення адміністративного правопорушення) передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.І так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

При дослідженні в судовому засіданні відеозапису судом встановлено, що відеоматеріал дійсно не відтворює момент руху автомобілів та скоєння ДТП, оскільки наряд поліції був викликаний після скоєння ДТП.

У той же час, свідок ОСОБА_3 надав суду запис зі свого відеореєстратора, який був проглянутий в судовому засіданні, з якого вбачається, що одразу після вчинення ДТП безпосередньо біля водійського сидіння поряд з автомобілем стоїть саме ОСОБА_1 , а на пасажирському сидінні у цей же час перебуває інший військовослужбовець.

Суд також відхиляє аргументацію представника ОСОБА_1 в тій частині, що авто Mercedes ML д.н. НОМЕР_1 є праворульним і свідки могли буцім-то переплутати осіб і вважати ОСОБА_4 водієм, а не пасажиром, оскільки свідок ОСОБА_3 (водій авто Mitsubishi L200 д.н. НОМЕР_2 ) впевнено повідомив, що авто Mercedes ML д.н. НОМЕР_1 дійсно є праворульним і засвідчив, що саме з водійської двері цього праворульного авта виліз ОСОБА_1 із запахом перегара і саме ОСОБА_3 допоміг відкрити дверці авто цьому водію ( ОСОБА_4 ).

Суд також відхиляє пояснення ОСОБА_5 в тій частині, що за кермом авто перебувала невідома йому особа, військовослужбовець із позивним «Механік», прізвища та імені якого ОСОБА_6 нібито не знає; оскільки в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що авто Mercedes ML д.н. НОМЕР_1 було передано саме йому, ОСОБА_7 , від волонтерської організації в його фактичне користування і надати логічного і правдивого пояснення того, що він нібито передав кермо незнайомій особі «Механіку» свого автомобіля він не зміг.

Таким чином, враховуючи пояснення свідків, інші матеріали справи у їх сукупності, судом достовірно встановлено, що саме ОСОБА_1 17.03.2025 року перебував за кермом автомобіля Mercedes ML д.н. НОМЕР_1 .

У відповідності до п. п.1, 6, 7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування піл впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абз.2 п.5, п.6, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, Пунктом 12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735)» передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, зазначеними у пункті 4 розділі 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.

Для проходження огляду водія в медичному закладі, працівники поліції повинні запропонувати та вручити водієві письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення, тощо. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

У статті 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейським ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не було допущено порушень вимог чинного законодавства, в яких закріплено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я КНП «Покровська ЦРЛ» з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 17.03.2025 року та Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів на місці, так і у закладі охорони здоров`я.

Щодо посилання сторони захисту на те, що за вимогами діючого законодавства, поліцейські не могли проводити огляд на стан того чи іншого сп`яніння, у відповідності до вимог ст. 266-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Даною нормою законодавства визначено чіткий перелік обставин, за яких огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння проводиться особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, зокрема якщо є підстави вважати, що військовослужбовці у стані алкогольного сп`яніння: перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях

Керування військовослужбовцем транспортним засобом на дорогах загального користування з ознаками алкогольного сп`яніння до таких підстав не належить.

Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`ягніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись. Отже, доводи захисника з приводу того, що поліцейські у відповідності до вимог ст. 266-1 не могли проводити будь який огляд є безпідставними.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.

Доводи адвоката Ігнатова Є.Є. наведені в клопотанні про закриття провадження у справі не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи, а вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №273632 від 17.03.2025 року, реєстраційним талоном повідомленням про ДТП зі служби 102 від 17.03.2025 року, рапортами, письмовими поясненнями свідків, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу, в яких зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та відеозаписом.

Під час дослідження матеріалів справи судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які мали б наслідок закриття провадження у справі.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 містять усі обов`язкові кваліфікуючі ознаки для визнання його винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд дійшов висновку, що вина правопорушника ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №273631 від 17.03.2025 року, рапортом, копією реєстрації повідомлення про ДТП від 17.03.2025 року, рапортами, письмовими поясненнями, схемою місця ДТП, фото знімками.

Ст. 251 КУпАП вказує, що суд встановлює юридично важливі обставини справи з усіх доказів по справі в цілому, а не тільки за протоколом, який є лише одним з письмових доказів.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року.

Частиною 2 ст. 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

З аналізу вказаної норми слідує, що строки передбачені ст. 38 КУпАП, стосуються виключно накладення стягнення, тобто передувати вирішенню питання накладення стягнення повинно бути з`ясування наявності або відсутності в діях особи складу інкримінованого адміністративного правопорушення, та лише в разі виявлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, суд переходить до вирішення питання про накладення стягнення.

Отже, без вирішення питання про вину особи, суд не може закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Досліджені судом у сукупності докази підтверджують винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП.

Однак, враховуючи, що правопорушення вчинено 17.03.2025 року, термін накладання адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП сплинув, провадження у справі за ст.124 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків, зокрема, накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З огляду на положення ст. 33 КУпАП, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не досліджуються.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

З огляду на вище викладене та керуючись ст. ст. 23, 33, ст. 130, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ст.124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.В. Чорна