Справа № 439/792/25 Головуючий у 1 інстанції: Войтюк Т. Л.
Провадження № 33/811/1085/25 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 14 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 14.05.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Згідно постанови суду 21 квітня 2025 року о 01 годині 12 хвилин, в місті Броди по вулиці І.Франка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки: КіаСпортеч, реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням спеціального технічного приладу: «DragerAlcotest 6820», результат огляду 1,35% проміле, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, вважає постанову суду незаконною та необґрунтовано, при цьому зазначає, що він є військовослужбовцем, про що повідомив працівників поліції, а тому огляд останнього повинен був проведений в порядку ст.266-1 КУпАП в присутності посадової особи ВСП ЗСУ, а отже проведений огляд на стан сп`яніння є недійсним. Крім цього, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування ним транспортним засобом, відсутні дані про відсторонення від керування транспортним засобом.

Також апелянтом в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, при цьому зазначає, що він не був повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, про винесення оскаржуваного рішення дізнався 12.06.2025 року лише з матеріалів виконавчого провадження з межах якого йому були заблоковані банківські рахунки, а тому вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження.

Розглянувши матеріали справи № 439/792/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи судом першої інстанції.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №307080 від 21.04.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, якими зафіксовано всі необхідні обставини, зокрема обставини спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, який серед іншого визнав, що керував транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, хоч і заперечив результат огляду, однак відмовився від повторного огляду в медичному закладі в присутності працівників поліції (а.с.12), результатом спеціального приладу Драгер, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, результат 1.35 проміле (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21.04.2025 року (а.с.5).

Огляд водія ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, а саме зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу.

Апеляційний суд досліджуючи матеріали справи, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки суду першої інстанції з приводу заперечень поданих в суді першої інстанції та викладені доводи в апеляційній скарзі, які є аналогічними запереченням, є обґрунтованими належним чином та апеляційний суд не вбачає жодних підстав не погоджуватися із зазначеними висновками.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно санкції статті.

Отже. постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, винесена законним складом суду, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскаржування.

Постанову Бродівського районного суду Львівської області від 14 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.