Справа№ 953/5847/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.

за участю секретаря судового засідання Соломонової К.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представниці ОСОБА_1 Ігнатенко О.О.

потерпілого ОСОБА_2

розглянув матеріали, які надійшли з Харківського районного управління №1 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

До суду надійшли вказані адміністративні матеріали.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 12.06.2025 серії ВАД № 698421 16.04.2025 о 15:42 год. за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 72 у магазині "НОРМАН" гр. ОСОБА_1 шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в сумі 00 гривень 02 копійки з банківської карти гр. ОСОБА_2 під час здійснення останнім у зазначеному магазині купівлі енергетичних напоїв.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною першою статті 51 КУпАП.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань у секторі дізнання ХРУП №1 ГУНП в Харківській області знаходилось кримінальне провадження № 0000231, зареєстроване 08.05.2025 на підставі заяви ОСОБА_2 про те, що 16.04.2025 близько 16:00 годині за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 72 в приміщенні магазину "НОРМАН" на його думку невідома особа шахрайським шляхом заволоділа його грошовими коштами.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , остання є ФОП та працює у магазині "НОРМАН", в якому здійснюється роздрібна торгівля. 16.04.2025 до неї підійшов працівник торгового залу Геннадій та повідомив, що у покупця біля каси є питання до адміністратора. Після чого остання підійшла до нього, останній провокував її на конфлікт, не казав причин, у зв`язку з чим він її покликав. На місце під`їхала патрульна поліція, яким чоловік повідомив, що його обрахували на 2 копійки, більше ніж вказано на цінниках. ОСОБА_1 повідомила, що в цей день здійснювалась переоцінка товару через перебої з інтернетом переоцінку зробили несвоєчасно. Чоловіку пропонували зроби повернення, однак останній нічого не відповів.

Згідно із заявою ОСОБА_2 від 16.04.2025 про адміністративне правопорушення стаття 155-2 КУпАП у магазині "НОРМАН" вчинено обрахування покупця, зокрема, під час розрахунку у чеку було зазначено вартість більшу ніж у ціннику на прилавку, а саме різниця складає 2 копійки (за двома товарами, на кожному товарі по одній копійці). Продавець, який працював на касі, перепросив перед ОСОБА_2 . Вважає, що наявні підстави для складання протоколу відносно адміністратора.

Згідно з пояснень ОСОБА_3 останній працює продавцем-консультантом в маркеті "НОРМАН", до нього підійшов покупець та попросив покликати адміністратора. Поки вони чекали адміністратора, останній повідомив, що вартість товару, яка вказана чеку не відповідає ціннику. Поки вони спілкувалися, підійшов адміністратор та спитала, що сталося, покупець почав бурно висловлюватися кому що роботи, після чого адміністратор пішла виконувати свої обов`язки.

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 , остання перебувала на своєму робочому місці за касою, до неї підійшов покупець, який придбав в магазині дві пляшки енергетичних напоїв. Вона просканувала товар, назвала суму до сплати та чоловік зробив безготівкову оплату, після чого вийшов з магазину. Через деякий час останній повернувся та запитав керуючого магазину. Від адміністрації остання дізналася, що покупець поскаржився на те, що ціна на товар в залі не відповідала ціні в чеку в кожній з двох позицій.

Постановою старшого дізнавача СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківські області капітана поліції Панченко В.В. закрито кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Процесуальні дії у справі

Суд призначив справу до розгляду на 27.06.2025, про що повідомив учасників адміністративного провадження.

У судове засідання 27.06.2025 з`явився потерпілий. ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 07.07.2025 для повторного виклику останньої, оскільки її участь у судовому засіданні згідно зі статтею 268 КУпАП є обов`язковою.

07.07.2025 у судове засідання з`явились ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що потребує залучення захисника, у зв`язку з чим просила відкласти розгляд справи. Потерпілий проти задоволення клопотання ОСОБА_1 не заперечував. Також заявив клопотання про виклик свідків працівників патрульної поліції. Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілого було задоволено, а розгляд справи було відкладено до 11.07.2025.

08.07.2025 від потерпілого надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке було задоволено судом і потерплому були надані матеріали справи для ознайомлення, що підтверджується його підписом від 10.07.2025.

11.07.2025 від представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності надійшли пояснення, в яких вона просить адміністративну справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 51 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

11.07.2025 у судове засідання з`явились ОСОБА_1 , її представниця і Каряка Г.О.

У судовому засіданні 11.07.2025 потерпілий подав заяву про передання матеріалів справи уповноваженому працівнику апарату суду для складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 185-3 КУпАП, винесення окремої ухвали на адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури щодо поведінки адвоката, яка може свідчити про порушення етики та недобросовісності здійснення захисту.

Потерпілий у судовому засіданні зазначив, що вказана заява в частині про передання матеріалів справи уповноваженому працівнику апарату суду для складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 185-3 КУпАП адресована уповноваженому працівнику апарату суду, у зв`язку з чим копію вказаної заяви було передано уповноваженому працівнику суду.

У частині заяви адресованій суду щодо винесення окремої ухвали стосовно представниці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суд відмовив у задоволення вказаного клопотання з огляду на те, що в діях представника не вбачається дій щодо зловживання, затягування процесу, неповаги до учасників процесу та суду. Крім того, положення КУпАП не передбачають можливість постановлення окремої ухвали (відсутня така норма і в найбільш близькому до адміністративно-деліктних правовідносин кримінально-процесуальному законодавстві). Відповідно, було постановлено усну ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання.

Потерпілий після цього заявив усне клопотання про роз`яснення усної ухвали.

У судовому засіданні 11.07.2025 потерпілому було вручено письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, після чого він заявив клопотання про відкладення розгляду справи для необхідності ознайомлення з ними. ОСОБА_1 та її представниця не заперечували проти заявленого клопотання. Клопотання потерпілого про відкладення розгляду справи було задоволено, а розгляд справи було відкладено до 21.07.2025.

14.07.2025 до суду надійшов лист керівника апарату про надання таких відомостей: про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, час вчинення правопорушення, прізвища, адреси свідків.

У відповідь на вказаний лист було надано відповідну інформацію від 21.07.2025.

21.07.2025 до суду від потерпілого надійшли такі заяви: 1) про адміністративне правопорушення за статтею 185-3 КУпАП, в якій він просив з`ясувати поважність причин неявки адвоката Ігнатенко О.О. на судове засідання 07.07.2025; притягнути ОСОБА_5 згідно зі статтями 185-3, 221 КУпАП; якщо адвокат заперечує проти правопорушення то передати матеріали уповноваженій особі для складення протоколу про адміністративне правопорушення; винести окрему ухвалу щодо поведінки адвоката на адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури щодо поведінки адвоката, яка може свідчити про порушення етики та недобросовісності здійснення захисту; 2) призначити судове засідання для роз`яснення рішення суду (про відмову в постановленні окремої ухвали) та повідомити повісткою посилаючись на статті 248, 254 КАС України, статтю 271 ЦПК України (заперечення на дії головуючого); 3) з`ясувати законність повноважень представника адвоката (заперечення на дії головуючого); 4) про виклик свідків ОСОБА_4 (продавця), ОСОБА_3 (працівника магазину), ФОП ОСОБА_6 (особа зазначена у фіскальному чеку), оскільки може бути встановлено куди гірше правопорушення, як то не працевлаштовані працівники, ухилення від сплати податків та інше.

21.07.2025 у судове засідання з`явились ОСОБА_1 , її представниця і Каряка Г.О. у судовому засіданні потерпілий оголосив подані ним клопотання. Представниця Лисенко Д.Г. у судовому засідання заперечила проти виклику свідків; щодо повноважень то такі надані разом з поясненнями; щодо роз`яснення рішення залишила таке на розсуд суду; щодо клопотання про притягнення адвоката зазначила, що проти такого, оскільки воно безпідставне. Також вказала, що вважає подані клопотання (поведінку) потерпілого тиском на неї, як на адвоката на сторін, у тому числі на суд.

У судовому засіданні було роз`яснено ухвалу про відмову в постановлені окремої ухвали, а саме: по-перше, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вперше з`явилась у судове засідання 07.07.2025 та заявила про необхідність залучення представника, що є правом особи, потерпілий не заперечував; по-друге, у наступне судове засідання 11.07.2025 з`явились ОСОБА_1 і її представниця, тобто у перше відкладене судове засідання після явки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому жодних підстав, які б вказували на явну зневагу до суду останнім не встановлено; по-третє, постановлення окремої ухвали є правом суду; по-четверте, постановлення окремої ухвали не передбачено положеннями КУпАП і КПК України. Суд також роз`яснив потерпілому, що він не обмежений у праві звернутись безпосередньо до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури щодо поведінки адвоката у разі, якщо вбачає в її діях порушення правил адвокатської етики.

Суд вважає безпідставним посилання потерпілого на положення норм КАС України та ЦПК України з огляду на те, що вони не регулюють процесуальних питань під час розгляду адміністративного матеріалу за положеннями КУпАП.

Щодо повноважень представника Лисенко Д.Г., то до пояснень від 10.07.2025 було долучено оригінал ордеру на надання правової допомоги ОСОБА_1 у Київському районному суді м. Харкова адвокатом Ігнатенко О.О. від 27.05.2025. Тобто повноваження представниці підтверджені належним та допустимим доказом ордером відповідно до статті 270 КУпАП та статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Клопотання потерпілого щодо передання заяви уповноваженій особі та постановлення окремої ухвали залишено без розгляду з огляду на те, що відповідне клопотання (про адміністративне правопорушення за статтею 185-3 КУпАП) вже було передано уповноваженій особі, а клопотання про постановлення окремої ухвали розглянуто у судовому засіданні 11.07.2025.

Після цього суд відповідно до частини другої статті 279 КУпАП перейшов до оголошення протоколу про адміністративне правопорушення, зазначивши, що питання про виклик свідків буде вирішено з урахуванням з`ясованих обставин.

Потерпілий після цього заявив усний відвід суду. На питання суду, чи необхідний потерпілому час для письмового оформлення заяви, він зазначив, що такий час йому не потрібний свої доводи надасть суду, який буде розглядати відповідну заяву. На питання суду, як сформулювати підставу відводу у протоколі судового засідання зазначив, що такою є порушенням стадійності розгляду справи (що було зазначено у протоколі судового засідання). Представниця Лисенко Д.Г. зазначила, що це право особи, однак не вбачає підстав для відводу.

Справу невідкладно, 21.07.2025, було передано на автоматизований розподіл для вирішення питання щодо визначення складу суду для розгляду заявленого відводу.

23.07.2025 було ухвалено постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Київського районного суду міста Харкова Вітюка Р.В. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 51 КУпАП.

Матеріали справи було повернуто суду.

24.07.2025 до суду надійшов лист виконуючого обов`язки керівника апарату суду про повернення заяви ОСОБА_2 від 11.07.2025 про передання матеріалів справи уповноваженому працівнику апарату суду для складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 185-3 КУпАП, оскільки заява не містить обставин, які повинні бути зазначені в протоколі у відповідності до статті 256 КУпАП.

Справу було призначено до розгляду на 01.08.2025.

01.08.2025 потерпілий подав до суду клопотання (заперечення на дії головуючого), в якому вказав, що суд мав повернути адміністративні матеріали в червні 2025 року на доопрацювання, оскільки наданий фіскальний чек є неналежної якості і матеріали не містять доказ спричинення протиправними діями адміністратора.

Також 01.08.2025 від потерпілого надійшла заява про відвід судді, яка мотивована тим, що суд не надав потерпілому копію ухвали про роз`яснення рішення суду.

01.08.2025 у судове засідання з`явились ОСОБА_1 , її представниця і Каряка Г.О. У судовому засіданні потерпілий оголосив подані ним клопотання. Представниця Лисенко Д.Г. заперечила проти клопотання про відправлення справи на доопрацювання, оскільки відповідні підстави відсутні. Щодо заяви про відвід зазначила, що вважає її подання зловживання правом, а тому таку слід залишити без розгляду.

Суд, враховуючи те, що, по-перше, обставина щодо роз`яснення рішення (постановлення ухвали) була відома потерпілому у момент її постановлення 21.07.2025 (до заявлення першого відводу); по-друге, положення КУпАП не передбачають постановлення ухвали (усної, письмової) про роз`яснення під час розгляду справ про адміністративне правопорушення; по-третє, суд з метою доведення потерпілому мотивів постановлення ухвали про відмову в постановленні окремої ухвали у судовому засіданні 21.07.2025 детально роз`яснив мотиви ухваленого рішення, в тому вважає, що такі дії потерпілого мають ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування провадження у справі, оскільки, по-перше, відповідна обставина була відома потерпілому, ще до заявлення першого відводу 21.07.2025; по-друге, заявляючи відвід вперше 21.07.2025 (коли відповідна обставина була йому відома) жодним чином не вказував, що вважає її підставою для відводу; по-третє, зміст поданих клопотань, які фактично є незгодою особи з ухваленими рішеннями. При цьому заявлений вперше відвід був розглянути іншим складом суду і підстав для його задоволення суд не встановив.

Норми КУпАП не врегульовують питання відводу, тому суд ураховує найбільш близьке до адміністративно-деліктних правовідносин кримінально-процесуальне законодавство.

Відповідно до частини четвертої статті 81 КПК України якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Отже, суд дійшов висновку, що повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування провадження у справі, а тому залишив таку заяву без розгляду.

Після цього потерпілий усно заявив про роз`яснення рішення про залишення заяви про відвід.

Суд повторно пояснив потерпілому мотиви залишення заяви про відвід без розгляду (відповідна обставина була відома потерпілому ще до заявлення першого відводу 21.07.2025; заявляючи відвід вперше 21.07.2025 (коли відповідна обставина була йому відома) жодним чином не вказував, що вважає її підставою для відводу; зміст поданих клопотань, які фактично є незгодою особи з ухваленими рішенням) і залишив заяву потерпілого без розгляду з огляду на те, що таке спрямована на затягування судового провадження у справі.

Після цього потерпілий усно заявив про відвід суду, оскільки суд не роз`яснив свого рішення про залишення заяви про відвід без розгляду. Представниця Лисенко Д.Г. вважала, що такий відвід є необґрунтованим та зловживанням правом, оскільки мотиви залишення відводу без розгляду було оголошено.

Суд дійшов висновку щодо залишення такої заяви без розгляду з огляду на те, що підстави залишення другого відводу без розгляду було роз`яснено учасникам справи; заява потерпілого є фактично незгодою з ухваленим рішенням; втретє заявлений відвід має ознаки зловживання правом з метою затягування провадження у справі.

При цьому суд також враховує обов`язкові до застосування рішення Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Білуха проти України" від 09 листопада 2006 року ЄСПЛ дійшов висновку, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Необхідно зазначити, що сумнів у незаінтересованості та неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Водночас підстави повторно поданих відводів потерпілого фактично стосуються незгоди особи з ухваленими у справі рішеннями та обставин, які були йому відомі під час заявлення першого відводу, що не є підставою для відводу. Жодних інших підстав (суб`єктивний чи об`єктивний критерії) потерпілим не наведено.

Після цього суд відповідно до частини другої статті 279 КУпАП перейшов до оголошення протоколу про адміністративне правопорушення. Потім суд заслухав ОСОБА_1 , її представницю та ОСОБА_2 .

Представниця Лисенко Д.Г. зазначила, що наявні підстав для закриття провадження у справі з підстав наведених у поясненнях, а саме:

-статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь;

-диспозиція частини першої статті 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

-суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 КУпАП характеризується прямим умислом та корисливою метою;

-наявні докази не вбачається наявності прямого умислу, який є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 КУпАП;

-підтвердженням того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений частиною першою статті 51 КУпАП, переконливо свідчать показання, надані свідками. Зокрема зі змісту допиту свідка ОСОБА_7 , яка є касиром у ТОВ "НОРМАН-ФУД", ОСОБА_3 , який є продавцем консультантом у ТОВ "НОРМАН-ФУД", які вказують на те, що вказана ситуація є непорозумінням через переоцінку товарів. У діях ОСОБА_1 , яка працювала виключно, як адміністратор магазину не вбачається жодного умислу щодо вчинення адміністративного правопорушення;

-працівники магазину пропонували особі здійснити повернення товару та відшкодувати кошти, однак він відмовився та продовжував провокувати конфлікт;

-представниками правоохоронних органів не вірно визначено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. На момент виникнення вказаної ситуації ОСОБА_1 не здійснювала підприємницьку діяльність як ФОП у вказаному магазині. Вона виконувала свої обов`язки лише у якості адміністратора, тобто не приймала оплату, не обслуговувала касу і не оформлювала жодні розрахункові документи. Зокрема, фіскальний чек № , був сформований не від імені ФОП ОСОБА_8 , а від ФОП ОСОБА_6 , що є важливим аспектом та підтверджує відсутність господарської участі ОСОБА_1 у зазначеному правочині, а тому вона ніяким чином не може бути пов`язана з обставинами, викладеними гр. ОСОБА_2 у своїй заяві.

ОСОБА_2 надав усні пояснення та заявив клопотання про необхідність витребування додаткових доказів (оголошення вартості, на підтвердження переоцінки товарів, поведінки осіб у магазині). Також зазначив про необхідність відкладення розгляду справи для надання цін в інших магазинах мережі після події 16.04.2025.

Щодо суті правопорушення зазначив, що після оплати товару на касі зрозумів, що з його картки було неправомірного списано дві копійки, оскільки вартість товару, вказана на ціннику і зазначена не відповідає одне одному. Після цього він звернувся до працівника магазину для того, щоб позвали адміністратора. Так, йому повідомили, що обідня перерва і він зазначив, що не заперечує проти того, щоб адміністратор закінчила, а він її зачекає. Після цього він з працівником магазину оглянули цінники. Потім до нього вийшла ОСОБА_1 , яка агресивно звернулась до нього, після чого він почав фіксувати події за допомогою відео. Після цього ОСОБА_1 пішла до внутрішнього приміщення магазину.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Постанова суду відповідно до статті 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з частиною першою статті 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак. Це, насамперед, діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність, а також акт зовнішнього вияву ставлення особи до реальної діяльності інших людей, суспільства, держави. Адміністративним правопорушенням (проступком) може бути тільки винне діяння.

Вина полягає у психічному ставленні особи до діяння та його шкідливих наслідків і може бути умисною або необережною.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання (стаття 10 КУпАП). Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків вольову ознаку.

Виходячи з аналізу зазначеної норми, складовою частиною адміністративного правопорушення є вина (умисел або необережність) дія чи бездіяльність.

Протокол про адміністративне правопорушення було складено за частиною першою статті 51 КУпАП та кваліфіковано, як вчинення шахрайським шляхом.

Диспозицією частини першої статті 51 КУпАП установлена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), шахрайстві (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою), привласнення та розтрату.

Шахрайством є заволодіння майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

При цьому у будь-якому випадку суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків та характеризується наявністю вини у формі прямого умислу і корисливою метою.

Водночас, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3 (продавцем-консультантом в маркеті "НОРМАН"), до нього підійшов покупець та попросив покликати адміністратора. Поки вони чекали адміністратора, останній повідомив, що вартість товару, яка вказана чеку не відповідає ціннику. Поки вони спілкувалися, підійшов адміністратор та спитала, що сталося, покупець почав бурно висловлюватися кому що роботи, після чого адміністратор пішла виконувати свої обов`язки.

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 , остання перебувала на своєму робочому місці за касою, до неї підійшов покупець, який придбав в магазині дві пляшки енергетичних напоїв. Вона просканувала товар, назвала суму до сплати та чоловік зробив безготівкову оплату, після чого вийшов з магазину. Через деякий час останній повернувся та запитав керуючого магазину. Від адміністрації остання дізналася, що покупець поскаржився на те, що ціна на товар в залі не відповідала ціні в чеку в кожній з двох позицій.

ОСОБА_1 у письмових поясненнях пояснила, що є адміністратором (ФОП) у магазині "НОРМАН", про обставини продажу ОСОБА_2 товарів за ціною іншою, ніж було зазначено на прилавку (дорожче на 2 копійки за товари) дізналась тільки після того, як останній викликав поліцію. Щодо різниці в ціні пояснила, що вказане відбулось через технічні недоліки (переоцінкою). Такі ж пояснення надала представниця ОСОБА_1 у судовому засіданні. Також звернула увагу, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, оскільки кошти за операцією було зараховано не на рахунок ОСОБА_1 , а на ФОП ОСОБА_6 , що підтверджується фіскальним чеком.

Тобто з наведених пояснень вбачається, що ОСОБА_1 особисто не здійснювала операцій щодо продажу товару, не отримувала на свій рахунок кошти від потерпілого. Умислу щодо заволодіння коштами потерпілого також не встановлено.

Суд відхиляє заперечення потерпілого щодо неналежності доказу через його нечіткість, оскільки з нього (фіскального чек) можна встановити його номер дату та ФОП, який продав відповідний товар. Незначні недоліки (нечіткість) не може вказувати на неналежність відповідного доказу. А тому підстави для витребування вказаного доказу відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє потерпілому у задоволенні відповідного клопотання.

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання потерпілого про виклик свідків (продавця, продавця-консультанта, фізичної особи-підприємця, працівників поліції) з огляду на те, що наявні пояснення у матеріалах справи відображають зміст події, що відбувались 16.04.2025; працівники патрульної поліції не були безпосередніми учасниками вказаних подій, а прибули після подій придбання товару, а складені ними матеріали були досліджені судом. Обставини щодо неприязного спілкування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілого не входять до предмету дослідження у цій справі, оскільки не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 51 КУпАП, що є предметом розгляду цього провадження. А тому суд відмовляє у задоволенні клопотання потерпілого про виклик свідків.

Отже, після дослідження наявних у справі доказів, у діях ОСОБА_1 не вбачається наявність прямого умислу на вчинення інкримінованого їй правопорушення крадіжки вчиненої шляхом шахрайства (умисне не заміна вартості товару на цінниках, внесення змін щодо вартості товару у систему розрахунку з метою заволодіння двома копійками тощо) з метою заволодіння майном покупця (двома копійками). При цьому за поясненнями ОСОБА_1 дії щодо заміни вартості на цінниках та зміни вартості в системі під час розрахунку вчиняють різні особи. До того ж, несвоєчасна зміна ціни, недобросовісне виконання таких обов`язків не може вказувати на наявність прямого умислу в особи на заволодіння майном третіх осіб, що виключає можливість кваліфікації діяння за частиною першою статті 51 КУпАП.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була адміністратором магазину, кошти були зараховані не на її особистий рахунок (підтверджується фіскальним чеком), що також вказує на те, що ОСОБА_1 не може бути суб`єктом вказаного правопорушення.

Доказів того, що вказані обставини стали наслідком вчинення певних активних дій з боку ОСОБА_1 (налаштування системи продажу, залучення інших працівників до вказаних дій тощо) адміністративні матеріали не містять. При цьому суд виходить з того, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (частина друга статті 251 КУпАП).

Крім того, з адміністративного матеріалу вбачається, що правопорушення сталось в магазині під час продажу товару.

Адміністративні правопорушення в галузі торгівлі урегульовані Главою 12 КУпАП.

Диспозиція частини першої статті 155-2 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за обмірювання, обважування, обраховування, перевищення встановлених цін і тарифів або інший обман покупця чи замовника працівниками торгівлі, громадського харчування і сфери послуг та громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності під час реалізації товарів, виконання робіт, надання послуг.

Об`єктом правопорушення за вказаною нормою є встановлені законодавством правила торгівлі та надання послуг населенню, а також законні інтереси покупців та замовників. Об`єктивна сторона обману покупців та замовників полягає в діях, які набувають форми обмірювання, обважування, обраховування або іншого обману. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є вчинення останнього лише під час реалізації товарів покупцям або надання послуг замовникам. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом. Суб`єктом правопорушення можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування і сфери послуг та громадяни суб`єкти підприємницької діяльності.

Суд зазначає, що подія, яка стала підставою складання протоколу про адміністративне правопорушення, відбулись у галузі торгівлі (під час купівлі товару в магазині), а вчиненні дії стосуються обрахунку покупця (під час розрахунку на касі було встановлено, що вартість не відповідає зазначеній на ціннику), тобто фабула обставин фактично стосується обману покупця під час придбання (реалізації) товару, що може становити склад правопорушення, передбачений частиною першою статті 155-2 КУпАП (у разі встановлення відповідних доказів).

На таке правопорушення (за частиною першою статті 155-2 КУпАП), зокрема, вказував потерпілий під час подання заяви про вчинення адміністративного правопорушення, що відповідає змісту обставин, що склались. При цьому суд не надає оцінки наявності або відсутності складу правопорушення, а вказує на зміст правовідносин.

КУпАП не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Основного Закону).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина перша статті 251 КУпАП).

Суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно збирати докази, змінювати формулювання та кваліфікацію правопорушення, викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справи "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява №926/08).

Саме тому суд проводить судовий розгляд виключно у межах юридичної кваліфікації дій ОСОБА_1 , зафіксованої у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто за частиною першою статті 51 КУпАП. Будь-які інші дії чи рішення суду є виходом за ці межі, що є недопустимим, оскільки суд не може перебирати на себе "функції обвинувачення". З цих же підстав суд вважає необґрунтованим клопотання ОСОБА_2 щодо передання матеріалів на доопрацювання, оскільки, по-перше, суд не може перебирати на себе функції обвинувачення і давати вказівки щодо відшуковування доказів правоохоронному органу або здійснювати перекваліфікацію; по-друге, положення статті 284 КУпАП не передбачають такої можливості. А тому у задоволенні клопотання потерпілого щодо відправлення матеріалів на доопрацювання суд відмовляє.

Також суд вважає необґрунтованим клопотання потерпілого про відкладення розгляду справи для надання доказів порушень у відповідній мережі магазинів після 16.04.2025 з огляду на те, що предметом цього розгляду є саме події 16.04.2025 і дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 51 КУпАП, а не будь-яких інших можливих правопорушень вчинених третіми особами.

За таких обставин, наданий адміністративний матеріал не містить доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності (стаття 251 КУпАП), які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 КУпАП, і давали можливість довести винуватість особи (стаття 62 Основного Закону), оскільки відсутній склад вказаного правопорушення (не підтверджено об`єктивну сторону вчинення шахрайських дій з метою заволодіння майном та суб`єктивну наявність в особи прямого умислу на заволодінням майном потерпілого і суб`єкт).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене та беручи до уваги відсутність доказів в матеріалах адміністративної справи з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та в сукупності достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 КУпАП, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для притягнення останньої до адміністративної відповідальності, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП відсутність доказів на підтвердження складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 1, 51, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283 285, 287, 289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити потерпілому у задоволенні клопотань про витребування доказів, виклик свідків, направлення справи на дооформлення та відкладення розгляду справи.

2. Провадження у справі на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 698421 від 12.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 51 КУпАП закрити відповідно до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 01.08.2025.

Суддя Роман ВІТЮК