Справа № 308/4013/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Захарчука І.І., представника потерпілого Химинець М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Захарчука І.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови, 17.03.2025 року о 20 год. 18 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Тойота Land Cruiser », д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Свободи в м. Ужгороді, на регульованому перехресті здійснив рух на перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофора, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_2 , та уламки пошкодили транспортний засіб марки «Smart Forfour», д.н.з. НОМЕР_3 , які рухалися на дозволений (зелений) сигнал світлофора, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.7.3 е ПДР України, чим вчинив дії передбачені ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвоката Захарчук І.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі через відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст.124 КУпАП.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, участі у розгляді не приймав, про постанову дізнався лише 14.04.2025 року. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, представника потерпілого, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови зазначає, що справу було розглянуто без його участі, а копію постанови отримав лише 14.04.2025, тому просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Так, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 374455 від 17.03.2025 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.03.2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 17.03.2025 року, наявними у матеріалах справи, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом події, який міститься на DVD - диску, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення та на відеодиску долученому потерпілим ОСОБА_3 та іншими матеріалами справи.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, а його дії вірно кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

Вказані висновки місцевого суду ґрунтуються на досліджених та наведених у постанові доказах, не оспорюються в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , а тому відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом не перевіряються.

Разом з цим, доводи апеляційної ОСОБА_1 щодо застосування до нього суворішого виду стягнення, а саме позбавлення права керування транспортним засобом - є слушними, з огляду на таке.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, - накладаючи на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суд врахував характер вчиненого правопорушення та прийшов до висновку, що саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім задля його виховного впливу і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

При цьому, за наявності в санкції ст.124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в своїй постанові належним чином не мотивував підстави для обрання суворого виду стягнення, передбаченого санкцією вказаної статті.

Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ст.23КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, належним чином не враховано характеру вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 визнав свою вину, щиро розкаявся, до адміністративної відповідальності раніше не притягався.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_3 добровільно, з власного волевиявлення домовились, що ОСОБА_1 визнає факт і обставини ДТП, що мало місце 17 березня 2025 року і бере на себе зобов`язання відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду внаслідок ДТП.

Отже, внаслідок неповноти судового розгляду, суд не врахував належним чином особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, визнав свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, зобов`язався відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду внаслідок ДТП, що стверджується розпискою, а також відсутність суттєвих негативних наслідків його дій та обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 має бути призначено адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, внаслідок суворості.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за можливе змінити ОСОБА_1 захід стягнення в межах, передбаченою санкцією ст.124 КУпАП і застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити Захарчуку І.І. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Апеляційну скаргу адвоката Захарчука І.І. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага