ЄУН 233/4612/24
Провадження №3/932/1491/25
ПОСТАНОВА

іменем України

05.08.2025 місто Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Салькова Віра Сергіївна, за участі захисника адвоката Кравцова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу поліції № 2 Краматорського РУ поліції ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КпАП України,

ВСТАНОВИЛА:

07.08.2024 о 07-53 водій ОСОБА_1 біля будинку №10 по вул. Білоусова в м. Костянтинівці Донецької області керував транспортним засобом ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох понятих, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КпАП України.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином.

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , суддя враховує, що відповідно до положень діючого законодавства, які узгоджуються зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, кожна сторона, яка задіяна у справі, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також відповідно до вимог ст.129 Конституції України та ст.11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатися про час та місце розгляду справи.

Враховуючи те, що справа розглядається майже рік (спочатку Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області, а після зміни територіальної підсудності судових справ даного суду Шевченківським районним судом міста Дніпра), а також те, що в розгляді справи інтереси ОСОБА_1 захищає присутній в залі суду захисник адвокат Кравцов В.В., і закон не містить імперативної норми щодо обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, під час розгляду справи, вважаю за можливе розглянути справу без особистої присутності ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кравцов В.В. наполягав на закритті провадження у справі з підстав того, що підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 були відсутні; жодних ознак наркотичного сп`яніння у нього не було, поліцейський не здійснював перевірку реакції його зіниць на світло; направлення на огляд видане о 8-00, тобто раніше, чим поліцейським о 8-18 було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння; ОСОБА_1 не роз`яснено реальних правових наслідків відмови від проходження огляду, мала місце провокація вчинення адміністративного правопорушення; наявний у справі відеозапис не є безперервним, а є нарізаним, неповним і таким, що отриманий з порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 №1026, а тому є неналежним і недопустимим доказом; також ОСОБА_1 не було відсторонене від керування транспортним засобом після складання протоколу.

Також захисником зауважено, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, він має нести адміністративну відповідальність за спеціальною нормою закону ст.172-20 КпАП України, а його огляд на стан сп`яніння мала здійснювати Військова служба правопорядку згідно зі ст.266-1 КпАП України.

Загалом позиція захисту є такою, що у даній справі підлягає застосуванню принцип плодів отруйного дерева, та всі докази, зібрані після незаконної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , мають бути визнані судом недопустимими.

За змістом ст.245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КпАП України» суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

За положеннями ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, втому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вказує п.2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР встановлює, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.266 КпАП України огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Дослідивши матеріали справи: протокол серії ЕПР1 №108748 від 07.08.2024, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , а також відеозапис, який підтверджує факт наявності обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння.

Така відмова чітко висловлена ОСОБА_1 на дослідженому під час розгляду справи відеозаписі, на якому також наявна присутність двох свідків, тобто підстав для визнання відеозапису недопустимим доказом з огляду на те, що він не є безперервним, немає.

В наданих письмових поясненнях свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтвердили категоричну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження сторони захисту про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 спростовуються тим, що щодо нього того ж дня 07.08.2024 було прийнято постанову за ч.5 ст.121 КпАП України за те, що під час керування транспортним засобом він не був пристебнутий ременем безпеки. З досліджених відеозаписів вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався з відкритими вікнами, що не перешкоджало працівникам поліції бачити водія під час руху. Те, що відеозапис розпочався під час слідування поліцейського автомобіля за автомобілем правопорушника, не є підставою вважати відсутнім факт виявленого правопорушення, оскільки реагування на нього з боку поліцейських вимагає певного часу для прийняття рішення переслідувати автомобіль, увімкнення відеозапису тощо.

Що стосується посилань сторони захисту на неповноважність працівників поліції складати протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та обов`язок проведення його огляду на стан сп`яніння службовими особами Військової служби правопорядку слід зазначити таке.

За загальними положеннями, що містяться у п.1.1ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Як вже зазначалося вище, пунктами 2.5 та 2.9а ПДР унормована заборона керування транспортним засобом у стані сп`яніння та обов`язок водія виконати вимогу поліцейського щодо проходження відповідного огляду.

Згідно з ч.4 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно з призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Саме до компетенції уповноважених посадових осіб органів Національної поліції України п.1 ч.1 ст.255 КпАП України віднесено складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КпАП України.

Стаття ст.266-1 КпАП України, на необхідність застосування якої посилається сторона захисту, регулює питання огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому наведені в цій статті випадки проведення такого огляду не пов`язані з керуванням військовослужбовцями транспортними засобами.

Пунктами 20, 22 ст.7 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних силах України» визначено право військовослужбовців Служби правопорядку зупиняти військові транспортні засоби у разі порушення їх водіями ПДР, за наявності ознак, що свідчать про технічну несправність транспорту або забруднення ним довкілля, а також відомостей про те, що він використовується з протиправною метою чи не за призначенням, з метою їх огляду і перевірки у водіїв документів на право користування та керування транспортними засобами, дорожніх листів, відповідності вантажів, що перевозяться, товарно-транспортним документам; Проводити технічний огляд транспортних засобів Збройних Сил України; Направляти у разі необхідності на медичний огляд водіїв військових транспортних засобів; Затримувати та відстороняти від керування військовими транспортними засобами осіб, які перебувають у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, а також тих, які не мають документів на право керування або користування транспортними засобами, вживати щодо водіїв інші заходи, передбачені законодавством.

Отже, необхідною умовою в даному випадку є керування особою військовим транспортним засобом, чого у справі, що розглядається, не встановлене. Якщо військовослужбовець керує цивільним транспортним засобом на дорозі загального користування, фіксація правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та складання відповідного протоколу є виключною компетенцією органів Національної поліції.

Таким чином, під час розгляду справи достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку не встановлено, а у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав обов`язку, передбаченого п.2.5 ПДР, та не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно з матеріалами справи 07.08.2024 о 13-10 ОСОБА_1 самостійно звернувся до КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Покровськ та пройшов медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За висновком щодо результатів такого огляду у ОСОБА_1 виявлена інтоксикація внаслідок вживання наркотичних речовин (маріхуана) неускладнена.

Вказаний висновок не може бути врахований в якості прямого доказу вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, але фактично ставить під сумнів твердження сторони захисту про відсутність на момент зупинки поліцейським у нього ознак перебування в стані наркотичного сп`яніння.

Стосовно посилань захисту на складення направлення на огляд раніше за часом, ніж висловлення поліцейським пропозиції пройти медичний огляд слід зазначити, що це не є порушенням закону, яке б впливало на висновки судді у цій справі. Нероз`яснення ОСОБА_1 реальних правових наслідків відмови від проходження огляду спростовує досліджений під час розгляду справи відеозапис. Доказів провокації вчинення адміністративного правопорушення стороною захисту суду не надано.

Підсумовуючи викладене, слід констатувати, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення є цілком доведеною поза розумним сумнівом, а його дії правильно кваліфікованими за ч.1 ст.130 КпАП України.

Термін накладення адміністративного стягнення за цим правопорушенням на день розгляду судом справи не закінчився.

При застосуванні до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, враховуючи характер правопорушення, особу винуватого, вважаю необхідним застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.40-1 КпАП України з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.33-35, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 283, 284, 287 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вимірі на день постановлення рішення у справі становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік, перерахувавши штраф на розрахунковий рахунок (IBAN)UA0004001, отримувач ГУК у Днiпр-кiй обл/Дн-ка об/21081300,код отримувача(ЄДРПОУ) 37988155,банк отримувача Казначейство України(ел.адм.подат.),код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., який перерахувати на розрахунковий рахунок №UA0026001, отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Штраф має бути сплачений не пізніше, ніж через 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше, ніж через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Платіжний документ, що засвідчує факт сплати суми штрафу в повному обсязі, надається до Шевченківського районного суду міста Дніпра.

У разі несплати штрафу в зазначений строк постанова надсилається органу державної виконавчої служби для її виконання в примусовому порядку.

Відповідно до положень статті 308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у цій постанові, що становить 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вимірі становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її прийняття.

Суддя: В.С. Салькова