Справа №461/5990/25
Провадження №3/461/2156/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Мисько Х.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, старшого стрільця 2 відділення 3 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.06.2025 № 467 з метою встановлення ступеня вини старшого стрільця 2 відділення 3 взводу роти охорони старшого солдата ОСОБА_1 щодо недбалого ставлення ним до військової служби, яке виразилося у відсутності на службі без поважних причин, призначено 10.06.2025 службове розслідування. В термін з 04.06.2025 по 08.06.2025 старший солдат ОСОБА_1 недбало поставився до військової служби, а саме 04.06.2025 не прибув на службу у розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 для виконання обов`язків військової служби та не повідомив про причини не прибутття.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що 03.06.2025 старшого солдата ОСОБА_1 направлено ІНФОРМАЦІЯ_4 на стаціонарне лікування, проте в подальшому при з`ясуванні обставин з`ясовано, що до медичного закладу вказана особа госпіталізована не була ні 03.06.2025, ні 04.06.2025, ні 05.06.2025, ні 06.06.2025, ні 07.06.2025. На службу прибув лише 09.06.2025, документів, що підтверджують поважність відсутності на військовій службі з 04.06.2025 по 08.06.2025 з поважних причин не надав. Безпосереднього начальника про не госпіталізацію не проінформував. 12.06.2025 року, на підставі наданого раніше направлення був госпіталізований на стаціонарне лікування, про що свідчать відомості у виписці із медичної карти стаціонарного хворого №7931.

Тобто, всупереч вимогам Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV та Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець в період з 04.06.2025 по 08.06.2025 службові обов`язки за посадою не виконував, поважності неприбуття на службу не повідомив, підтверджуючих документів, які перешкоджали б прибуттю не надав, госпіталізований не був, тобто проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби в умовах воєнного стану.

Поважність причин нез`явлення на військову службу не встановлено під час службового розслідування.

Надавати пояснення щодо недбалого ставлення до виконання своїх обов`язків у відношенні до військової служби старший солдат ОСОБА_1 відмовився.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.172-15 КУпАП .

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП визнав повністю. Пояснив, що правопорушення було вчинено ним неумисно, оскільки після прибуття до медичного закладу для проходження лікування йому не вдалось пройти обстеження через завантаженість персоналу лікарні. Просив суд не застосовувати суворого стягнення. Окрім цього, ОСОБА_1 просив суд, у випадку ухвалення судом рішення про накладення штрафу, розстрочити сплату такого рівними частинами, зв`язку із скрутним матеріальним становищем, що пов`язане з незадовільним станом здоров`я.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року №11 Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Згідно з вимогами ч.10 ст.1 Закону України «Про оборону України», ст.1, ч.8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014, затв.

Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію. Рішення щодо проведення демобілізації Президентом України не приймалося, отже на цей час діє особливий період.

Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підтверджується:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ЛОТЦКУ №12 від 17.06.2024 року

- бланками отримання пояснень від 23.06.2025 року;

- направленням на стаціонарне лікування №1159/3/1890 від 03.06.2025 року;

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №467 від 10.06.2025 року;

- рапортом ТВО командира роти охорони ОСОБА_2 від 06.05.2025 року,

- рапортом ТВО командира роти охорони ОСОБА_2 від 06.06.2025 року,

- рапортом ТВО командира роти охорони ОСОБА_2 від 09.06.2025 року,

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої обов`язки, а також утримуватись шкідливих для здоров`я звичок.

За ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ч.2 ст.172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду, тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Отже, вирішуючи питання призначення виду стягнення за адміністративне правопорушення, з урахуванням характеру вчиненого порушення, особи правопорушника, майновий стан, обставини, які обтяжують та пом`якшують відповідальність, тому приходжу до висновку, що на ОСОБА_3 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень, оскільки саме цей вид адміністративного стягнення, на думку суду, забезпечить виховання ОСОБА_1 та сприятиме запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Щодо клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про розстрочку суми штрафи, суд зазначає таке.

Ст. 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Про відстрочення виконання постанови мова йде також і в ст. 301 КУпАП, відповідно до якої за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Зі змісту вказаних норми вбачається, що підставою вирішення судом питання про відстрочку виконання рішення (постанови) є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується довідкою №1627/1807 від 16.05.2025 року та посвідчення серії НОМЕР_2 від 08.09.2023 року.

Таким чином, суд враховує скрутне майнове становище ОСОБА_1 , яке підтверджується наданими виписками із медичних карт стаціонарного хворого та необхідністю проходження ряду медичних досліджень та подальшого лікування, а також розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, та який в свою чергу є достатньо значним, приходить до висновку, що сплата штрафу в розмірі 17000,0 грн. одним платежем становитиме для правопорушника надмірний тягар, а тому заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за можливе відстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком на десять місяців.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст.ст. 268, 283, 284 КУпАП, п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти стягнення 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч) штрафу.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, на підставі п. 12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату суми штрафу у розмірі 17000,0 гривень строком на 10 (десять) місяців з виплатою штрафу по 1700,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання постанови законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.

У разі невиконання ОСОБА_1 постанови суду без поважних причин, звернути постанову Галицького районного суду м. Львова від 30.07.2025 у справі про адміністративне правопорушення № 461/5990/25, провадження № 3/461/2156/25 до примусового виконання, відповідно до вимог ст. 308 КУпАП.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Х.М.Мисько