Справа № 738/621/25 Головуючий у 1 інстанції Парфененко О. Я.
Провадження № 33/4823/469/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника потерпілої - адвоката Корнієнко Т.М. (в режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Корнієнко Т.М. на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , закрито у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-8 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрито у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Місцевим судом установлено, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 08 лютого 2025 року, ОСОБА_1 08 лютого 2025 року близько 11 години 15 хвилин, знаходячись по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме, вчинив дії психологічного та фізичного характеру, виражався нецензурною лайкою, ображав, погрожував фізичною розправою, вдарив по руці, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 17 лютого 2025 року, ОСОБА_1 17 лютого 2025 року о 06 годині, знаходячись по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме вчинив дії психологічного, виражався нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2025 року, ОСОБА_1 19 лютого 2025 року близько 18 години, знаходячись по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме вчинив дії психологічного та фізичного характеру, виражався нецензурною лайкою, штовхав по тулубу, внаслідок чого підвищився тиск та була викликана КШМД та була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2025 року, ОСОБА_1 19 лютого 2025 року близько 18 години перебував за місцем проживання по АДРЕСА_1 та спілкувався із потерпілою ОСОБА_2 , чим порушив терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 388496 від 17 лютого 2025 року, за що передбачена відповідальність частиною другою статті 173-8 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП та з урахуванням ст. 36 КУпАП накласти стягнення у межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, та призначити стягнення у виді 5 діб арешту. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Наголошує, що є всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, адже він систематично вчиняє сварки, завдає фізичного та психологічного болю потерпілій ОСОБА_2 , під час сварок погрожує вбити потерпілу, поклавши їй подушку на обличчя вночі і цим самим позбавити її життя. Зазначає, що потерпіла постійного його боїться, перебуває у пригніченому стані, внаслідок чого змушена викликати швидку медичну допомогу та працівників поліції. На думку захисту, судом безпідставно не було взято до уваги як доказ терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 17 лютого 2025 року, оскільки у судовому засіданні ОСОБА_1 зазначав про продовження сварок.

В засіданні апеляційного суду захисник підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити з викладених в ній підстав.

ОСОБА_1 у засіданні апеляційного суду заперечив викладені у протоколах обставини та вказав, що про наявність заборонного припису йому нічого не відомо, колишня дружина постійно телефонує у поліцію. Поліцейські йому повідомляли, що оскільки є звернення до поліції, то вони зобов`язані скласти адміністративний протокол.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VІІІ, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи із зазначених вище норм законодавства, під домашнє насильство, зокрема, умисне вчинення діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 або ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання фізичної або психологічної шкоди.

Для правильної кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з підстав, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Як вбачається зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство, а саме, дії психологічного та фізичного характеру, виражався нецензурною лайкою, ображав, штовхав, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Під час розгляду справи, внаслідок пояснень особи, щодо якої складені протоколи про адміністративне правопорушення та потерпілої, суд установив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є колишнім подружжям, які після розірвання шлюбу, продовжують проживати в одному будинку, при цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не пов`язані спільним побутом, не ведуть спільне господарство, між ними відсутні стосунки, які притаманні для сім`ї. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склались неприязні стосунки та постійно виникають конфлікти. Конфлікти, які виникли між ними 08 лютого 2025 року, 17 лютого 2025 року, 19 лютого 2025 року носять обопільний характер, пов`язані із тривалими неприязними відносинами, тривалими суперечками, зокрема й щодо права сторін конфлікту на спільне майно.

Аналізуючи вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку про те, що в матеріалах справи, окрім показань самої потерпілої ОСОБА_2 , яка є заінтересованою особою, відсутні будь-які докази на підтвердження фактичних обставин, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення.

При цьому зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення відомості, а саме: нецензурна лайка, погрози фізичною розправою, образи тощо в межах конфлікту між сторонами, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки, такі дії обов`язково мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання завдання шкоди, у даному випадку, психічному здоров`ю потерпілої.

Зважаючи на наявність конфліктних відносин між ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 , які є колишнім подружжям, з приводу поділу спільного майна, висновок про винуватість ОСОБА_1 не може грунтуватися виключно на показаннях потерпілої ОСОБА_2 , за відсутності будь-яких інших об`єктивних доказів.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що погрози та образи в межах конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психологічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

При цьому докази висловлювань образ ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 08 лютого 2025 року, 17 лютого 2025 року, 19 лютого 2025 року нічим, окрім її особистих пояснень, не підтверджуються.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Будь-яких об`єктивних доказів, в тому числі пояснень свідків тощо, які б давали можливість встановити вину ОСОБА_1 та довести об`єктивну сторону правопорушення, яке полягає у вчиненні домашнього насильства, матеріали справи не містять.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували настання наслідків, передбачених диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, зокрема завдання ОСОБА_1 шкоди психологічному або фізичному здоров`ю своїй колишній дружині ОСОБА_2 в ході конфлікту між ними, місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрив провадження у справі стосовно ОСОБА_1 .

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги представника потерпілоїї про те, що судом безпідставно не було взято до уваги як доказ терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 17 лютого 2025 року, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 048302 від 19.02.2025 додано копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 388496, яка належним чином не виготовлена, оскільки вона виготовлена неякісно, що унеможливлює ознайомитися із змістом документа.

Суд першої інстанції, відповідно до вимог відповідно ст. 252 КУпАП, надав належну оцінку усім доказам у справі, у тому й числі поясненням ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , і висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, ґрунтується на матеріалах справи, нормах КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року.

Постанова суду є законною і підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Корнієнко Т.М.

Постанову Менського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрито у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова є остаточною й подальшому оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай