07.08.2025
Справа № 744/358/25
Провадження № 3/744/330/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2025 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі: Кекух А. А.,

за участі захисника Наполова М. І. (в режимі відеоконференції),

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, за відомостями протоколу про адміністративне правопорушення такого, що проходить військову службу на відповідній посаді у військовій частині НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , як військовослужбовцю ставиться до вини те, що 29 квітня 2025 року о 08 годині 00 хвилин під час контрольного шикування особового складу було виявлено відсутність військовослужбовця ОСОБА_1 , який не прибув у встановлений термін (до 08:00 29.04.2025) до місця несення служби у визначений за даними справи про адміністративне правопорушення підрозділ. У протоколі зазначено, що о 12:28 29.04.2025 у телефонній розмові ОСОБА_1 пояснив, що у відпускному листі не був вказаний точний час прибуття, а лише дата. О 20:22 того ж дня він повідомив про несправність автомобіля. Військовослужбовець ОСОБА_1 прибув до місця служби 30 квітня 2025 року о 08:00. Таке діяння ОСОБА_1 за протоколом кваліфіковане як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, тобто як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні приведеного вище адміністративного правопорушення не визнав повністю та пояснив про те, що він збирався повертатися з відпустки на власному автомобілі. У місті Києві, що розташоване на відстані понад 300 км від місця дислокації підрозділу, сталася серйозна технічна несправність його транспортного засобу. Він був змушений витратити час на пошук запчастин та організацію ремонту, оскільки в умовах воєнного стану іншого способу своєчасно дістатися до місця проходження служби практично не було. Про виникнення непередбачуваних обставин та затримку він повідомив командування підрозділу телефоном, як тільки з`явилася така можливість. На підтвердження своїх слів ОСОБА_1 надав суду для огляду збережені на його власному смартфоні фотографії з місця поломки автомобіля та скріншоти щодо виклику ним майстра по ремонту (автомеханіка) з відповідними геолокаційними даними та мітками часу. Вважає, що вжив усіх можливих заходів для якнайшвидшого прибуття до підрозділу, а затримка сталася з поважних причин, що не залежали від його волі. Просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, думку захисника (в режимі відеоконференції), оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення зобов`язує суд при розгляді справи з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Таким чином, обов`язковим елементом складу будь-якого адміністративного правопорушення є наявність вини особи, яка його вчинила (присутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення).

Ключовим для кваліфікації діяння за ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення є встановлення обставин про те, чи мала військова службова особа реальну можливість належним чином виконати свої обов`язки щодо військової служби. Якщо така можливість була відсутня через об`єктивні, непереборні обставини, то говорити про недбале чи несумлінне ставлення не можна. Тобто, іншими словами, відповідальність за недбале ставлення до служби виключається, якщо військовослужбовець перебував в умовах, за яких не мав фактичної можливості виконувати свої обов`язки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не прибув до місця служби вчасно не через особисту недисциплінованість чи байдужість, а внаслідок технічної несправності автомобіля, що сталася на значній відстані від місця дислокації відповідного підрозділу. Такі обставини слід вважати поважною причиною, оскільки вони об`єктивно перешкоджали своєчасному прибуттю.

При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 не ухилявся від виконання обов`язків, а навпаки, вживав заходів для усунення перешкоди для подальшого проходження служби (здійснював ремонт автомобіля) та повідомив командування про свою затримку. Це свідчить про достатньо сумлінне ставлення ОСОБА_1 до служби, а не про його недбалість.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення). Однак, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних переконливих доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні або доводили б, що він мав іншу реальну можливість вчасно прибути до підрозділу. Натомість, приведені пояснення ОСОБА_1 є послідовними, логічними та підтверджуються продемонстрованими ним у судовому засіданні фотоматеріалами.

За змістом основоположної презумпції, закладеної у норми ст. 62 Конституції України, котру суд вважає слід застосовувати і при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд переконаний, що в діянні ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме вина.

Відсутність складу адміністративного правопорушення, у свою чергу, є безумовною підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221, п. 1 ст. 247, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадженням закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або у випадках, передбачених законом, прокурором до Чернігівського апеляційного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя: О. І. Гнип