Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1660/25
П О С Т А Н О В А

06 серпня 2025 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого, за ч.ч.1,2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

1 травня 2025 року о 7 год. 00 хв. на напрямку н.п. Мехач (РБ) Козулі (Україна) прикордонний знак 1235 (до лінії державного кордону 7000 м) прикордонним нарядом «Секрет» було виявлено гр. України ОСОБА_1 , який рухався в бік державного кордону України. Під спілкування встановлено, що даний громадянин мав намір незаконно перетнути державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску без проходження прикордонного контролю, тобто вчинив спробу незаконно перетнути державний кордон з України в Республіку Білорусь, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Крім того, начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ( з м.д. АДРЕСА_1 ) НОМЕР_1 прикордонної комендатури (з м.д. АДРЕСА_1 ) капітаном ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №048570 від 03.05.2025, згідно якого 3 травня 2025 року о 21 год. 30 хв. в н.п. Каменка (до лінії державного кордону 13000 м) п/зн 1195 прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» було виявлено гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався в бік державного кордону України. Під час з`ясування обставин ОСОБА_1 повідомив, що намагався незаконно перетнути державний кордон України та виїхати до країн ЄС з подальшим працевлаштуванням, тобто вчинив спробу незаконно перетнути державний кордон з України в Республіку Білорусь, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи судовою повісткою за адресою вказаною в протоколі, що підтверджується поштовим повідомленням. Беручи до уваги, що згідно ч.2 ст.268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 204-1 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а також зважаючи на наявність заяви, в якій ОСОБА_1 просить проводити розгляд справи без його участі, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Як вбачається з диспозиції ч.2 ст. 204-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України», на порушення якої послався в протоколі інспектор прикордонної служби, передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Згідно ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» від 26.02.2022 №188-р у зв`язку із військовою агресією з боку Російської Федерації та введенням воєнного стану на території України тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28 лютого 2022 року пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю на всій ділянці кордону з РФ, РБ, а також на центральній ділянці українсько-молдовського кордону (Придністров`я).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 22 Закону України "Про державний кордон України", п. 2 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1147, з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Так, контрольовані прикордонні райони встановлюються, як правило, в межах території району, міста, селища, сільради, прилеглої до державного кордону України або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби України. До контрольованого прикордонного району включаються також територіальне море України, внутрішні води України і частина вод прикордонних річок, озер та інших водойм України і розташовані в цих водах острови.

У п. 11 вказаного Положення передбачено, що з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району, уповноважені особи Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право відповідно до Законів України "Про Державну прикордонну службу України" та Закону України «Про дорожній рух" у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні засоби.

При цьому, згідно з п. 8 Положення громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпА підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЧЦП №048585 від 01.05.2025; рапортом чергового командно-спостережного пункту начальника відділення-начальника зв`язку восьмої прикордонної застави лейтенанта ОСОБА_3 від 01.05.2025; письмовим поясненням ОСОБА_1 від 01.05.2025; схемою виявлення правопорушника на державному кордоні 01.05.2025; копією паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , виданого 20.05.2019, органом 0516; рапортом начальника третього відділення інспекторів прикордонної служби восьмої прикордонної застави старшого лейтенанта ОСОБА_4 від 11.06.2025, а також довідкою за результатами первинного опитування.

Аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вірно кваліфікуються за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він мав намір перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон країни групою осіб..

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у випадку закінчення строків передбачених статтею 38 КУпАП.

Зважаючи, що на момент розгляду справи закінчились строки розгляду, передбачені ст. 38 КУпАП (3 місяці з дня вчинення), провадження у справі в даній частині підлягає закриттю.

Що стосується наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №048570 від 03.05.2025 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

У контексті ч. 2 ст. 204-1 КУпАП законодавець закріпив, що відповідальність настає саме за діяння, передбачені частиною першою статті 204-1 КУпАП, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Однак, в порушення положень ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 вересня 2013 року № 898, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №048570 від 03.05.2025 не зазначено, за якою саме кваліфікуючою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, потрібно кваліфікувати дії ОСОБА_1 ..

Так, в протоколі серії ЧЦП №048570 від 03.05.2025, не вказано, що дане правопорушення вчинено групою осіб. Не свідчать про це і долучені докази. Крім того, в розділі щодо даних про притягнення особи протягом року до адміністративної відповідальності вказано: притягувався за ч.1 ст. 202 КУпАП від 01.05.2025 та ч.1 ст. 204-1 КУпАП від 01.05.2025. Однак, в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 204-1 КУпАП.

Постановою судді Овруцького районного суду від 09.06.2025 по справі №286/1660/25 матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 2 ст.204-1 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №048570 від 03.05.2025), було повернуто для належного оформлення.

20.06.2025 з ІНФОРМАЦІЯ_1 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП. Однак, зазначені недоліки усунуті не були.

Проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані інспектором прикордонної служби, суд установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №048570 від 03.05.2025 та рапорт інспектора прикордонної служби від 06.05.2025.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості, так як не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Рапорт інспектора прикордонної служби також не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення в розумінні положень ст. 251 КУпАП, а оцінюються в сукупності з іншими доказами.

Інших будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у спробі перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон країни групою осіб, суду надано не було.

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, є недоведеним.

За встановлених обставин, та визначеного правового врегулювання, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно про наявність правових підстав для закриття справи в даній частині.

Керуючись ст. 38, ч.7 ст.247, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 204-1, 280, 283, п.3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, та провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. Л. Гришковець