Справа № 951/380/25
Провадження №3/951/213/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєв Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли із СПД №1 (смт Козова) ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Козівського районного суду Тернопільської області надійшли справи №951/380/25 (провадження №3/951/213/2025) та №951/381/25 (провадження №3/951/214/2025), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП згідно з протоколами про адміністративне правопорушення від 05.06.2025.

За змістом частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд з метою забезпечення реалізації згаданих положень статті 36 КУпАП вважає за доцільне об`єднати в одне провадження вказані справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний номер - №951/380/25 (провадження №3/951/213/2025), що не суперечить вимогам процесуального закону та сприятиме забезпеченню прав ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено в судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.05.2025 близько 20 год. 40 хв. на автодорозі Зборів-Козова 19 км. 100 метрів керував автомобілем «FORD ESCORT», н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком експерта від 05.05.2025, чим порушив п. 2.9.а. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.05.2025 близько 20 год. 40 хв. на автодорозі Зборів-Козова 19 км. 100 метрів керував автомобілем «FORD ESCORT», н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, допустив виїзд на зустрічну смугу руху і виїхав за межі дороги на узбіччя внаслідок чого допустив наїзд на дерево. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання, не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Суд забезпечив особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізації наданого їй законом процесуального права бути поінформованою про дату, час та місце судового розгляду, бути присутньою та заслуханою у судовому засіданні, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, висловлювати свої доводи щодо обставин справи. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Суд вжив всеохоплюючих заходів для поінформованості особи про даний процес. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не скористалася своїм правом бути присутньою під час судового розгляду справи. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі (наприклад, рішення від 03.04.2008, від 04.10.2001 року у справах «Пономарьов проти України», «Тойшлер проти Німеччини» заяви № 3236/03, № 47636/99 відповідно).

Враховуючи викладене, відповідно до ст. 268 КУпАП справу слід розглянути у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Згідно із п.1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9.а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження водіями огляду на такий стан врегульований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Зокрема, згідно п.2, 3 Розділу І вказаної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 352182 та ЕПР1 №352160 від 05.06.2025;

- рапортом слідчого СВ ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, постановою про закриття кримінального провадження від 27.05.2025;

- витягом з ЄРДР від 03.05.2025;

- висновком експерта №357 від 05.05.2025;

- протоколом огляду від 03.05.2025;

- план-схемою додатком до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.05.2025;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02.05.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_3 від 03.05.2025;

- висновком експерта № 330 від 16.05.2025;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному реживі серії ЕНА №4899438 від 05.06.2025;

- довідками №84956-2025 від 13.06.2025, виданими СПД №1 (смт.Козова) ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, відповідно до яких ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував та не притягувався до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, суд звертає увагу на вимоги статей 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчинених правопорушень, обставини справи, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, визнання нею своєї вини, суд дійшов переконання, що на ОСОБА_1 з урахуванням вимог статті 36 КУпАП слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 статті 130 КУпАП, а саме штрафу в розмірі в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з наявною у матеріалах справи про адміністративне правопорушення довідкою №84956-2025 від 13.06.2025 за підписом начальника Сектору поліцейської діяльності №1 (смт.Козова) Відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: с.Вимислівка Тернопільського району Тернопільської області посвідчення водія не отримував. Разом з тим, у законі Кодексі України про адміністративні правопорушення не вживається поняття «наявність посвідчення водія» чи його «відсутність», мова йде саме про право керування транспортними засобами. Таке право особа набуває внаслідок проходження відповідного навчання, отримання навиків водіння, що дає підстави відповідним органам для видачі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії. Оскільки законом не передбачено альтернативного застосування стягнення за вчинення зазначеного правопорушення, тому суд з дотриманням вимог ч. 1 ст.130 КУпАП за результатами розгляду цієї справи застосовує щодо ОСОБА_1 також адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк. Стаття 30 КУпАП (із змінами та доповненнями) не перешкоджає застосування судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Вищенаведене кореспондується з правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 (справа № 702/301/20).

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, відповідно до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 126, 130, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення за

ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , а саме справу №951/381/25 (провадження №3/951/214/2025) об`єднати зі справою №951/380/25 (провадження №3/951/213/2025), та присвоїти об`єднаній справі єдиний номер - №951/380/25 (провадження №3/951/213/2025).

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, та згідно зі ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути зі ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя Р.В. Чапаєв