Справа №: 630/934/25
Провадження № 3/630/241/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 серпня 2025 рокум. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Сухоруков І.М., розглянув матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Люботин, громадянки України, не заміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 на момент 12.06.2025 р., за адресою: АДРЕСА_2 , неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2010 р.н., а саме не забезпечила належні умови проживання сина, чим порушила ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що вона живе як ВПО у ОСОБА_3 зі своїм сином ОСОБА_4 . Батько ОСОБА_5 загинув два роки назад і після цього ОСОБА_6 почав поступово замикатися у собі, вона постійно доглядає сина і звертається до лікарів, але його не лікують, так як ОСОБА_6 відмовляється проходити обстеження та лікування. У нього діагностовано судинну дистонію та захворювання серця. Грошима їх забезпечує її сестра, яка працює за кордоном. Умови проживання у будинку в них нормальні. Син закінчив дев`ятий клас онлайн. Останній рік син жив у окремій кімнаті, відмовлявся виходити на вулицю, не хотів митися, замовляв по інтернету посилки з печивом і цукерками та воду у пляшках і напої та складував у себе в кімнаті. Син дуже болісно реагував на її спроби навести у кімнаті порядок, і не дозволяв забирати коробки і пляшки з водою. Коли син починав погано їсти і казав, що буде відмовлятися від їжі і води, вона зателефонувала у червні до сімейного лікаря за допомогою. Лікар викликав службу у справах дітей. Поліцейські вмовили сина поїхати до лікарні і її з сином відвезли у Харків до психіатричної лікарні. Там, на пропозицію лікаря лягти на лікування, син категорично відмовився, і вони приїхали назад додому. На цей час вона перевела сина жити у іншу кімнату, а безлад вони розібрали. На підтвердження цього, надала відеозапис з їх місця мешкання.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що її загиблий син був батьком ОСОБА_5 , а вона приходиться бабусею дитини. ОСОБА_6 був нормальним хлопцем, але після смерті батька поступово почав поводити себе неадекватно. ОСОБА_6 раніше приїжджав до неї у гості в місто Мерефу. Останній раз він відвідував її весною 2024 року і привіз з собою десяток смок з пляшками з водою, обгортками та коробками. Вона прибрала ці пакети у сарай, бо вважала, що там сміття, але ОСОБА_6 з цього приводу дуже образився майже до істерики. Він накопичував їжу, воду та обгортки з невідомих мотивів. У 2025 році ОСОБА_6 до неї не приїжджав. Коли вона приїжджала до ОСОБА_5 і ОСОБА_8 у ОСОБА_3 , ОСОБА_6 категорично не пускав її у свою кімнату. Також ОСОБА_6 перестав митися, замикався у собі. ОСОБА_8 намагалася звертатися до лікарів, але ОСОБА_6 відмовлявся лікуватися, також відмовлявся їхати оформляти паспорт. Зараз ОСОБА_8 переселила ОСОБА_9 в іншу кімнату, з ним спілкування стало легшим. ОСОБА_8 постійно доглядає ОСОБА_9 , створює йому умови, але не може добитися діагностування та лікування ОСОБА_5 , бо ОСОБА_6 відмовляється це робити. Фізично примусити лікуватися ОСОБА_9 ні вона ні ОСОБА_8 не можуть.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що товаришує з ОСОБА_7 і знає її онука ОСОБА_9 з малечку. Він зростав нормальним хлопцем у люблячій сім`ї. ОСОБА_11 у ОСОБА_3 у родині ОСОБА_12 вона не була. ОСОБА_13 , коли той був у місті Мерефі у бабусі ОСОБА_7 . Два роки назад загинув батько ОСОБА_5 і дитина почала змінюватися з-за цього. Можливо, ця обставина вплинула на психічне здоров`я ОСОБА_5 . Останній раз вона спілкувалася з ОСОБА_14 весною 2024 року, і він був заціклений на тому, що залишився без батька. Вона майже час намагалася спілкуватися з ОСОБА_14 , але він її не слухав. Також ОСОБА_6 сказав, що перестав митися і у нього проблеми виходити зі своєї кімнати. Наскільки їй відомо, мати та бабуся ОСОБА_5 турбуються про нього, але не можуть вмовити його лікуватися.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи не містять характеристики родини за місцем мешкання та зі школи. З наданих до справи фотоматеріалів вбачається, що у кімнаті, де перебуває дитина, складені коробки з ласощами, упаковки з тетрапаками з водою та коробки з соком. З цього можна зхробити висновок, що кімната захаращена.

Згідно реєстрації повідомлення про подію, встановлено, що представник органу опіки здійснив виклик поліції з приводу невиконання матір`ю одиначкою батьківських обов`язків, так як дитина відмовляється від їжі і має психічні порушення. По приїзду працівниками поліції було встановлено, що у дитини ОСОБА_2 2010 р.н. є ознаки психічних розладів та неадекватна поведінка. Дитину було госпіталізовано до психіатричної лікарні. Відомостей про наслідки госпіталізації матеріали справи не містять.

Надані ОСОБА_1 відеозаписи з місця мешкання свідчать, що на даний момент ОСОБА_2 мешкає у чистій кімнаті з належними умовами. Розмова дитини на відеозаписі може свідчити про негаразди у його психічному здоров`ї. Під час розмови на відео ОСОБА_2 не дивиться у камеру, сидить згорбившись, спосіб мовлення вочевидь може не відповідати його віку.

Помешкання ОСОБА_2 та її поведінка у суді не містять ознак, що її родина є неблагополучною, і що вона веде антисоціальний образ життя.

З цих обставин, можна зробити висновок, що мати дитини не може самостійно впоратися з діагностуванням дитини, і це потребує допомоги спеціалістів. Разом із цим, мати не може впливати та змінити на неадекватну поведінку сина таку як захаращення кімнати, відмова сина від підтримання гігієни, лікування та отримання паспорту.

Враховуючи викладене вище, дані про особу правопорушниці, отримані судом відомості про стан здоров`я дитини, суд вважає, що для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та попередження вчинення нею нових правопорушень достатньо обмежитись усним зауваженням.

Згідно із ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд вважає, що таке звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення та оголошення їй усного зауваження, в даному конкретному випадку є доцільним, а також є важливим засобом реалізації судом принципу гуманізму та індивідуалізації відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, ч. 1 ст. 184, 279, 283 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого, оголосивши їй усне зауваження, а провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, апеляційної скарги до органу, який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Суддя: І.М. Сухоруков