Справа № 214/2870/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 серпня 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2025 року о 22 год. 25 хв. в м. Кривий Ріг, по вул. Григорія Синиці, 1, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW 330І днз НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що вину у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки 22 березня 2025 року о 22 год. 25 хв. за кермом транспортного засобу BMW 330І днз НОМЕР_1 був не він, а ОСОБА_2 . В машині із за керма він не пересідав. Вважає, що працівник патрульної поліції навмисно склали на нього протокол, так як постійно переслідують цю машину.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показав, що 22 березня 2025 року близько 22 год. 25 він разом з ОСОБА_1 їхав в автомобілі BMW 330І днз НОМЕР_1 . ОСОБА_1 автомобілем не керував. За кермом був ОСОБА_2 . Чому склали протокол на ОСОБА_1 він не знає. Вважає, що в патрульної поліції упереджене ставлення до ОСОБА_1 і даного транспортного засобу.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №279018 від 22.03.2025 слідує, що 22 березня 2025 року о 22 год. 25 хв. в м. Кривий Ріг, по вул. Григорія Синиці, 1, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW 330І днз НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Рапортом працівника поліції від 22.03.2025 року, з якого вбачається, що 22.03.2025 року під час патрулювання був зупинений автомобіль BMW 330І днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .В ході розмови з яким було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом BMW 330І днз НОМЕР_1 підтверджується відеозаписом з салону патрульного автомобіля на якому зафіксовано, як рухається автомобіль патрульної поліції та, інспектори, випадково по дорозі помітили транспортний засіб BMW 330І днз НОМЕР_1 білого кольору, який перетнув подвійну смугу і починають його наздоганяти з ввімкненими мигалками та подають звукові сигнали. Останній побачивши патрульний автомобіль з увімкненими маячками, що сили відчайдушно намагається від них відірватись. На великій швидкості маневрує в двори будинків, припаркувавшись навіть не встиг вимкнути фари. З пасажирського лівого переднього сидіння швидко виходить молодий чоловік та підходить до патрульної машини (сlip-0 22:25). О 22:26 год інспектор патрульної поліції підходить до водійського сидіння автомобіля BMW 330І днз НОМЕР_1 .

На наступному відео сlip-1 22:39 зафіксована перепалка пасажира транспортного засобу BMW 330І днз НОМЕР_1 з інспектором ПП, який викрикує: «я лікуюсь на ПНД, тільки тронь мене».

ОСОБА_1 заперечує той факт, що він керував даним транспортним засобом. При цьому зазначає, що раніше вже сідав за кермо в стані алкогольного сп`яніння за що на нього складали протокол за ст. 130 КУпАП.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 інспектор ПП виявив в нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (сlip-1 22:47) та пропонує пройти огляд в медичному закладі. На що останній зухвало відповідає: «в тебе не має доказів того що я керував транспортним засобом тому я проходити огляд не буду» (22:51)

На неодноразові пропозиції пройти медичний огляд для визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 , категорично відмовився, пояснюючи це тим, що він не був за кермом, тому не зобов`язаний проходити огляд. Під час спілкування з працівниками ПП водій автомобіля BMW 330І днз НОМЕР_1 , поводив себе агресивно, зухвало та хамовито, провакував конфлікт.

На відеозапису чутно як інспектор ПП роз`яснює ОСОБА_1 , що в інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 .В зв`язку з чим вони правомірно запропонували йому пройти медичний огляд. Він може або проїхати і пройти такий огляд, або відмовитися від його проходження. Також водію роз`яснили, що в разі відмови, буде все рівно складений протокол за відмову від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Права та обов`язки ОСОБА_1 були роз`яснені, що підтверджується відеозаписами (22:52 сlip-2).

Дослідженням фрагментів відеозапису на диску DVD-R видно, що працівники поліції, після спілкування з ОСОБА_1 , повідомили, що вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння в медичному закладі на що ОСОБА_1 свідомо, категорично відмовився.

Твердження ОСОБА_1 що він не перебував за кермом транспортного засобу BMW 330І днз НОМЕР_1 , суд розцінює як позицію захисту, щоб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При цьому суд враховує поведінку самого ОСОБА_1 та пасажирів автомобіля. Так один з пасажирів, ОСОБА_4 , вийшовши з правого переднього пасажирського сидіння та побіг назустріч працівникам патрульної поліції, щоб їх відволікти від особи водія ОСОБА_1 . Інший пасажир знаходиться завжди поруч не даючи жодних пояснень. З трьох осіб, які перебували в транспортному засобі, жоден з них не визнає, що був за кермом, намагаючись заплутати інспекторів ПП, щоб уникнути складання протоколу. Однак, працівники патрульної поліції перебували на місці зупинки транспортного засобу, встановили особу, яка керувала транспортним засобом та правомірно склали відносно ОСОБА_1 , який вже раніше допускав таку протиправну поведінку, протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за що був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Досліджений судом відеозапис досить інформативний, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, містить відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Так, наданим суду відеозаписом зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 , як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та який на вимогу поліцейського пройти огляд, відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Вищезазначені докази, досліджені під час судового розгляду, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Оскільки ОСОБА_1 відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами.

Наявність у працівників поліції повноважень на зупинку транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення у суду не викликає сумнівів, оскільки останні виконували свої службові обов`язки.

Підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

Таким чином, на переконання суду, наявний обсяг доказів та зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини свідчать про співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків та неспростовних презумпцій факту допущення ОСОБА_1 порушення п. 2.5 ПДР України, дійсність факту керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а відтак доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на те, що правила дорожнього руху містять чітке визначення поняття водія особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія, а в даному випадку, ОСОБА_1 , не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, що підтверджується відповідною довідкою на а.с. 5, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 є саме іншою особою, і тому на нього слід накласти адміністративне стягнення лише у виді штрафу, не вирішуючи питання про позбавлення його права керування транспортними засобами.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності притягувався, а також його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного правопорушення, яка створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, ч. 1 с. 130, 245, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Сіденко С.І.