Рівненський апеляційний суд
__________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/15359/24

Провадження № 33/4815/434/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Міщук Л.А.,

захисника Немченко Л.А.,

представника митниці Ступака А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кінах Я.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 75 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 33 231 (тридцять три тисячі двісті тридцять один) грн. 15 коп..

Згідно з матеріалами справи, 26.03.2024 року в Рівненську митницю надійшов лист Чернівецької 7.2-1/15-04/7/2583 від 26.03.2024 року щодо здійснення доперевірочного аналізу матеріалів, надісланих листом Рівненської митниці від 20.07.2023 №7.13-3/20/7-40/4804. Під час проведення аналізу встановлено, що при митному оформленні товару «автомобіль легковий марки «MERCEDES-BENZ», модель "E350-D", ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 » за митною декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204020/2021/264015 від 06.09.2021 року застосовано тарифну преференцію за кодом «410» на підставі сертифіката з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AR 0298595 від 01.09.2021 року, виданого митним органом Польщі. Листом уповноваженого митного органу Польщі від 23.02.2024 року №2601-ІОА.4331.85.2023 (лист Держмитслужби №5486/11/15 від 23.02.2024 року) сертифіката з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AR 0298595 від 01.09.2021 року, що був поданий при ввезенні товару «автомобіль легковий марки «MERCEDES-BENZ», модель "E 350 D", ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 » за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA204020/2021/264015 від 06.09.2021 року на адресу ТОВ «МАКСОР ГРУП» (), визнано фальсифікованим.

04.09.2021 року на підставі зовнішньоекономічного договору №240321/2021 від 24.03.2021 року, укладеного між фірмою «ACERIUS INVESTMENTS LIMITED» (Cyprus Nicosia 1075, Chytron,1) та ТОВ «МАКСОР ГРУП» (), адреса: 43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Рівненська, буд.54) на адресу ТОВ «МАКСОР ГРУП» () ввезено «автомобіль легковий марки «MERCEDES-BENZ», модель "E 350 D", ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 ».

З метою переміщення через митний кордон України транспортного засобу, директором ТОВ «МАКСОР ГРУП» () ОСОБА_1 в Рівненську митницю подано митну декларацію типу ІМ40ЕЕ №UA204020/2021/262654 від 01.09.2021 року, що оформлена на підставі інвойсу №210901.8594-ACE_MAK від 01.09.2021 року.

Для митного оформлення та випуску у вільний обіг вищезазначеного транспортного засобу в Рівненську митницю подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204020/2021/264015 від 06.09.2021 року. Митну вартість товару заявлено на рівні 671336,40 грн. До митного оформлення транспортного засобу подавалися товаросупровідні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 09.04.2018 року; документ купівлі-продажу (invoic) №210901.8594-ACE_MAK від 01.09.2021 року та сертифікат з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AR 0298595 від 01.09.2021 року. Даний сертифікат подавався з метою застосування преференції за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС [Абзац перший частини першої статті 29 додатка I-A «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони]).

Рівненською митницею проведено перевірку автентичності та правильності вищезазначеного сертифікату з перевезення товару EUR.1 шляхом направлення відповідного запиту до уповноваженого митного органу Республіки Польща (лист Департаменту контролю та адміністрування митних платежів від 01.03.2024 р. №15/15-03-01/7.2/1143). Листом уповноваженого митного органу Республіки Польща від 23.02.2024 року № 2601-ІОА.4331.85.2023 (доведено листом Держмитслужби від 23.02.2024 року №5486/11/15) не підтверджено автентичність сертифіката з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AR 0298595 від 01.09.2021 року. Уповноважений митний орган Республіки Польща повідомив, що вони перевірили отримані документи, що підтверджують походження товару (сертифікат).

Відповідно до ч.1 ст.36 Митного кодексу України, країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Отже, під час митного оформлення товару у Рівненській митниці директором ТОВ «МАКСОР ГРУП» () ОСОБА_1 подавався сертифікат з перевезення товарів EUR.1 № PL/MF/AR 0298595 від 01.09.2021 року, що містить неправдиві відомості стосовно преференційного походження автомобіля. Таким чином товар, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією ІМ40ДЕ №UA204020/2021/264015 від 06.09.2021 року, не може бути визнаним таким, що має преференційне походження з Європейського Союзу, та відповідно не має права на тарифну преференцію за кодом «410».

Проведеним розрахунком (службова записка управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД від 29.07.2024 року №15-02/15-01/5569) встановлено, що вказані дії директора ТОВ «МАКСОР ГРУП» () ОСОБА_1 призвели до незаконного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 44308,20 грн., в т.ч. мито - 36923,50 грн., ПДВ - 7384,70 грн.

Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

У відповідності до п.1, п.3 та п.4 ч.1 ст.266 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Відповідно до граф 8, 9 митних декларацій ТОВ «МАКСОР ГРУП» () виступало одержувачем і особою, відповідальною за фінансове регулювання. Згідно з ч.2 ст.459 та п.п.7, 43 ст.4 Митного кодексу України, суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» (із змінами і доповненнями) визнано, що підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Відповідно ч.5 ст.65 Господарського кодексу України, керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами.

Відповідно до інформації, наявної в ІТС «Податковий блок», встановлено, що на час оформлення товару за вищевказаною митною декларацією керівником ТОВ «МАКСОР ГРУП» () був ОСОБА_1 .

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), що на час оформлення товару за вищевказаною митною декларацією був керівником ТОВ «МАКСОР ГРУП» (), з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, надав митним органам України документи, а саме: сертифікат з перевезення товарів EUR.1 № PL/MF/AR 0298595 від 01.09.2021, що не підтверджений уповноваженими органами Республіки Польща та містить неправдиві відомості стосовно преференційного походження автомобіля (походження автомобіля з країн ЄС). Вчинення таких дій ОСОБА_1 призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 44308,20 грн., в т.ч. мито - 36923,50 грн., ПДВ - 7384,70 грн.

Не погодившись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Кінах Я.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду від 14 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ст.485 МК України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова місцевого суду є незаконною, необґрунтованою, оскільки митним органом не зібрано доказів, які б беззаперечно вказували на винуватість ОСОБА_1 , тому підлягає скасуванню. Зазначає, що в матеріалах справи про порушення митних правил відсутні відомості щодо ініціювання чи проведення митним органом експертних досліджень для підтвердження або спростування факту підробки документів, а також точної вартості переміщуваних товарів, заявлену в товаросупровідних документах та митних деклараціях, наданих митним органам України. Також відсутні і оригінальні примірники первинних документів або відомості про неможливість їх вилучення з подальшим підтвердженням джерела походження наявних копій та справжності останніх, однак працівниками митного органу при складенні протоколу дана інформація в порушення вимог ст.508 МК України перевірена не була, тобто митний орган не прийняв будь-яких заходів щодо усунення вищенаведених недоліків, в результаті чого не в повній мірі дотримався вимог, передбачених ст.280 КУпАП.

Наголошує, що ТОВ «Максор Груп» жодних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, а саме на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом надання митному органу документів вчинено не було, як не було здобуто митним органом доказів того, що саме це Товариство чи сам ОСОБА_1 отримав сертифікати з перевезення (походження товару) товару EUR.1 на підставі документів, що містять неправдиві відомості щодо виробника товарів та країни виробництва товарів, в результаті чого застосовано тарифну пільгу вивізного мита за відсутності законних підстав. Зауважує, що оскільки відправником товару є фірма «ACERIUS INVESTMENTS LIMITED», то відповідальність за достовірність та автентичність документів покладається на відправника товару.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 14 березня 2025 року (а.с.73).

Докази про надіслання копії постанови ОСОБА_1 чи його захиснику в матеріалах справи відсутні.

Згідно з клопотанням про поновлення строку, вказана постанова стала доступною в ЄДРСР лише 07.04.2025 року.

Апеляційна скарга подана захисником на поштове відділення 14.04.2025 року (а.с.88).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Немченко Л.А. на підтримання апеляційної скарги, думку представника митниці Ступака А.В. про залишення постанови суду без зміни, перевіривши доводи скарги та матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.458 МК України передбачено, що порушенням митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходіві зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України встановлено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується дією, тобто активною поведінкою (вчинком) особи, в якій виражена зовні її воля і, що спрямована на застосування особою під час декларування товарів саме таких ставок митних платежів, які справляються з товарів, що переміщуються через митну територію України, та звільняють від сплати митних платежів або зменшують їх розмір, а також дії, спрямовані на порушення встановленого законодавством України порядку використання товарів у цілях, стосовно яких надано пільги щодо сплати податків і зборів, обманні маніпуляції з податковими пільгами.

Суб`єктивна сторона характеризується умисною або необережною (самовпевненість чи недбалість) формами вини. Ставлення винного до наслідків у вигляді недоборів митних платежів, за відсутності ознак злочину, може характеризуватися непрямим умислом або необережністю.

Для кваліфікації дій за ст.485 МК України мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали шкідливі наслідки.

Пунктом 8 частини 1 статті 4 Митного кодексу України визначено, що декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування. Згідно з частиною 1 статті 257 Кодексу, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини 8 статті 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 1 статті 266 Митного кодексу України встановлено, що декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Кодексом, надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, у випадках, визначених Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X Кодексу.

Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України. Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 266 МК України встановлено, що декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Кодексом, надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, у випадках, визначених Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X Кодексу.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил дотримано в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, є вмотивованим, ґрунтується на сукупності зібраних й перевірених судом доказів, зокрема:

- даними протоколу про порушення митних правил № 0118/20400/24 від 09 серпня 2024 року, з якого встановлено, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), який на час оформлення товару був керівником ТОВ «МАКСОР ГРУП» (), з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, надав митним органам України документи, а саме: сертифікат з перевезення товарів EUR.1 № PL/MF/AR 0298595 від 01.09.2021 року, що не підтверджений уповноваженими органами Республіки Польща та містить неправдиві відомості стосовно преференційного походження автомобіля (походження автомобіля з країн ЄС) (а.с.5-9);

- листом Державної митної служби України від 01.03.2024 року, з якого вбачається, що у відповідь на звернення Чернівецької митниці від 12.09.2023 року №2-1/7.2-15-01/15/4/7008 направлено для вжиття відповідних заходів лист уповноваженого органу Польщі від 23.02.2024 року № 2601-I0A.4331.85.2023 (вх.№5486/11/15 від 23.02.2024 року), яким визнано фальсифікованим сертифікат з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AR 0298595, що подавався під час митного оформлення імпортером ТОВ "МАКСОР ГРУП" () (а.с.17);

- листом уповноваженого митного органу Республіки Польща від 23.02.2024 року № 2601-ІОА.4331.85.2023 (доведено листом Держмитслужби від 23.02.2024 року №5486/11/15), яким не підтверджено автентичність сертифіката з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AR 0298595 від 01.09.2021 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки відправником товару є фірма «ACERIUS INVESTMENTS LIMITED», то відповідальність за достовірність та автентичність документів покладається на відправника товару, апеляційний суд розцінює критично.

Так, згідно зі ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При цьому підпункти «а, б, г, д» п.5 ст.257 Митного Кодексу України вказують на те, що декларант зобов`язаний вносити до митної декларації точні відомості про товари, їх найменування, кількість, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів, тощо.

Згідно з ч.8 ст.264 МК України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У зв`язку із вищезазначеним, керівник ТОВ «МАКСОР ГРУП» був зобов`язаний перевірити відомості про чинність сертифікату перед поданням його до митниці, оскільки подання фальсифікованого сертифікату з перевезення товару призвела до некоректного митного оформлення, що порушує статтю 257 МК України.

Керівник ТОВ «МАКСОР ГРУП» має обов`язок перевірки достовірності документів, а його необізнаність або недбалість щодо подачі фальсифікованого сертифікату з перевезення товарів свідчить про грубу необережність, що не звільняє його від відповідальності згідно з вимогами МК України.

Окрім того, апеляційний суд зазначає, що суб`єктивна сторона даного порушення митних правил характеризується умисною або необережною (самовпевненість чи недбалість) формами вини. Ставлення винного до наслідків у вигляді недоборів митних платежів, за відсутності ознак злочину, може характеризуватися непрямим умислом або необережністю.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції.

За наведених обставини, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до положень ст.252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст.485 МК України.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення вимог апеляційної скарги захисника суд не знаходить.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Кінах Я.В. строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2025 року.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Кінах Я.В. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович