Номер провадження: 33/813/1427/25
Номер справи місцевого суду: 521/2627/25
Головуючий у 1-й інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Івченка Віталія Борисовича

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 29 травня 2025 року

встановив:

Постановою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 29 травня 2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 07 лютого 2025 року о 23 годин 35 хвилин керувала транспортним засобом «Hyundai Sonata» номерний знак НОМЕР_1 у м. Одеса, вул. Героїв Крут (Валентини Терешкової) 15, стала учасником ДТП та мала явні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер або медичній установі відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 29 травня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

За доводами апеляційної скарги допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю спростували ту обставину, що вони були очевидцями того, що апелянт перебувала у стані алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку, визначеному законодавством. Зазначені свідки не підписували протокол про адміністративне правопорушення. Інші свідки взагалі спростували факт вживання нею алкоголю. Зазначає, що агресивна поведінка, яка зафіксована на відеозаписах, обумовлена життєвими обставинами з приводу сина, який має інвалідність, розлади психічної та розумової діяльності з дитинства. Суд усупереч принципу «поза розумним сумнівом», надав перевагу лише поясненням поліцейського ОСОБА_4 , а пояснення вказаних вище свідків залишив без належної уваги. На місці події, правоохоронець ОСОБА_4 оголосив апелянту лише назву ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, проте фактично не роз`яснив ґрунтовно диспозиції зазначених статей, не надав можливість скористатися правовою допомогою. Матеріали справи не містять направлення на огляд, у той час як інкриміноване правопорушення вважається закінченим, а протокол про адміністративне правопорушення може складатися, лише після вручення такого направлення. Також матеріали справи не містять доказів руху транспортного засобу. Вимога щодо проходження огляду на стан сп`яніння була висловлена на її адресу не у присутності двох свідків, чим порушено процедуру направлення водія на огляд на стан алкогольного сп`яніння. В письмових поясненнях свідок ОСОБА_5 зазначив лише про те, що після ДТП за кермом транспортного засобу знаходилася жінка, при цьому не повідомляв, що вона знаходилася у стані алкогольного сп`яніння. Не дивлячись на наданні письмові пояснення свідком ОСОБА_6 , останній не зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення. До матеріалів справи правоохоронцями не додано акту про те, що апелянт відмовилася від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер». Один з відеозаписів, доданих до справи, розпочинає фіксацію подій лише з 00:11:57 год, хоча у протоколі про адміністративне правопорушення подія мала місце о 23:35 год. Посилаючись на відеозапис, зазначає, що поліцейські наполегливо вмовляли свідка ОСОБА_7 надати свідчення проти неї, що є порушенням ст.ст. 251, 252 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подала заяву у якій порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови її захисник отримав лише 03 червня 2025 року.

В судовому засіданні захисник Івченко В.Б. підтримав вимоги апеляційної скарги, надав пояснення за доводами апеляційної скарги. Також зазначив, що у разі неможливості закриття провадження у справі, просив змінити вид стягнення, накладеного судом, обмежившись лише штрафом.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи не з`явилася.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вислухавши захисника Івченка В.Б. за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду та таке.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зауважує про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання може бути задоволене.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, 29 травня 2025 року судом прийнято оскаржуване судове рішення, тому у відповідності до ст. 294 КУпАП перебіг строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду розпочався з 30 травня 2025 року і закінчився 09 червня 2025 року.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

З матеріалів справи убачається, що копію оскаржуваної постанови суду захисник Івченко В.Б. отримав під розписку 03 червня 2025 року (а.с. 95). Вперше апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 10 червня 2025 року (а.с. 96-102), яку постановою Одеського апеляційного суду від 20 червня 2025 року повернуто апелянту з підстав подання апеляційної скарги поза межами строку на апеляційне оскарження і не порушення питання про його поновлення (а.с. 105). 23 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася з апеляційною повторно, подавши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ураховуючи, що вперше з апеляційною скаргою апелянт звернулася з пропуском строку на апеляційне оскарження, який становить 1 день, після усунення обставин, які слугували підставою для повернення апеляційної скарги, повторно подала апеляційну скаргу упродовж розумного строку після постановлення ухвали про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань, тому за таких обставин апеляційний суд вважає, що апелянту потрібно поновити строк на апеляційне оскарження.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходив із того, що її вина у скоєнні інкримінованого правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписах, долучених до справи, поясненнями поліцейського ОСОБА_8 . При цьому судом враховано усі аргументи сторони захисту.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу I Інструкції).

Наведені вище вимоги законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапис, інші документи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №241401 від 08 лютого 2025 року поліцейськими зафіксовано, що: «07 лютого 2025 року о 23:35 год в м. Одеса, вул. Героїв Крут (Валентини Терешкової), 15, водійка ОСОБА_1 , керувала авто «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , стала учасником ДТП та мала явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови). Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або медичній установі відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР».

Від підписання зазначеного вище протоколу, отримання його копії, а також надання письмових пояснень ОСОБА_1 , відмовилася, про що відповідно до ч.3 ст. 256 КУпАП, поліцейським у протоколі зроблено відповідні записи. Правоохоронцями використовувалися технічні засоби відеозапису, які долучено до матеріалів справи, а також пояснення свідків та інші матеріали.

Так, з відеозаписів, долучених до матеріалів справи убачається, що правоохоронці прибули на місце події, яка трапилася унаслідок зіткнення транспортних засобів. Під час з`ясування обставин ДТП, поліцейськими установлено, що водієм одного із транспортних засобів, причетного до ДТП є ОСОБА_1 . На початку спілкування з водієм,

ОСОБА_1 роз`яснено, права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у тому числі право користуватися послугами захисника (23:52:28-23:52:43 час вказаний на відеозаписі). Впродовж тривалого спілкування з ОСОБА_1 останній поліцейськими неодноразово було висловлено вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці ДТП за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру), так і у спеціалізованому закладі охорони здоров`я (23:54:48-23:55:05, 23:59:39, 00:23:40-00:24:31 час вказаний на відеозаписі). Поліцейським повідомлено, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота (00:10:23 00:10:28 час вказаний на відеозаписі). На що ОСОБА_1 відповіла (дослівно): «А я що на своїй рідній землі не маю права випити?» (00:10:28 00:10:32 час вказаний на відеозаписі). З відеозаписів убачається, що відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 мотивувала тим, що не знаходилася за кермом транспортного засобу, причетного до ДТП, на що поліцейські повідомили, що у них є достатньо відомостей, які свідчать про те, що автомобілем керувала саме вона, тому має виконати обов`язок, передбачений п.2.5 ПДР. Ту обставину, що до моменту ДТП автомобілем керувала саме ОСОБА_1 на місці події підтвердив свідок ОСОБА_2 (00:41:28 час вказаний на відеозаписі). З відеозаписів також убачається, що ОСОБА_1 неодноразово висловлювалася нецензурною лайкою у бік правоохоронців, намагалася залишити місце події. На місці події, окрім протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, правоохоронцями стосовно ОСОБА_1 також було складено протокол за ст. 124 КУпАП.

Установивши та зафіксувавши, що водій транспортного засобу, з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку, встановленому законом, поліцейськими підставно складено відносно

ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аргументи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б підтверджували факт руху транспортного засобу, а відтак і керування ОСОБА_1 вказаним вище транспортним транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Малиновського районного суду Одеської області від 14 квітня 2025 року (справа №521/2535/25) ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

У межах зазначеної вище справи судом встановлено, що: « ОСОБА_1 , 07 лютого2025 року о 23 год. 35 хв., в м. Одесі, вул. Героїв Крут, 15, керуючи транспортним засобом HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , була не уважна, не витримала безпечного бокового інтервалу та допустила зіткнення з автомобілем «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 та автомобілем «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушила п. 12.1. «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 14 квітня 2025 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вину визнала у повному обсязі».

З викладеного вище убачається, що за наведених обставин, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, окрім пояснень наданих на місці події свідком ОСОБА_2 , які зафіксовані за допомогою відеозапису, підтверджується також зазначеним вище судовим рішенням, яке 24 квітня 2025 року набрало законної сили.

Апелювання сторони захисту щодо відсутності правових підстав для висловлення вимоги щодо виконання водієм обов`язку, передбаченого п.2.5 ПДР з підстав відсутності ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд оцінює критично, як такі, що спростовуються відеозаписом, за допомогою якого зафіксовано, що після повідомлення ОСОБА_1 про виявлені у неї ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), вона цю обставину фактично не заперечувала.

Крім того, такі характерні дії її поведінки, як використання нецензурної лайки, намагання покинути місце події до завершення складання адміністративних матеріалів, також давали правоохоронцям обґрунтовані підстави припускати, що у ОСОБА_1 є ознаки алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апелянта про те, що вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння висловлена на її адресу не у присутності двох свідків, чим порушено процедуру направлення водія на огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки як вірно зазначив суд першої інстанції, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (див. ст. 266 КУпАП, п. 4 Порядку).

Ураховуючи, що поліцейськими використовувалися технічні засоби відеозапису, матеріали якого долучено до матеріалів цієї справи, у поліцейських під час висловлення на адресу ОСОБА_1 вимоги щодо проходження огляду, не виникало обов`язку залучати двох свідків.

Стосовно доводів апелянта про те, що правоохоронцями їй не вручалося направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, апеляційний суд зауважує, що положення профільного законодавства не містять обов`язку поліцейського вручати цей документ (направлення) водієві у письмовій формі з метою проходження ним такого огляду. При цьому , у цій справі, водій відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому не вручення їй поліцейськими цього направлення не спростовує наявність у її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Також не ґрунтуються на вимогах закону і доводи апеляційної скарги про те, що до матеріалів справи правоохоронцями не додано акт про те, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на місці події за допомогою газоаналізатору, оскільки жодним нормативно-правовим актом не покладено на поліцейського обов`язку складання такого документа.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що один із відеозаписів відтворює фіксацію подій, починаючи лише з 00:11:57 год, апеляційний суд зауважує, що у справі містяться й інші відеозаписи з місця події, які дають об`єктивну можливість встановити дійсні обставини цієї справи, і ці фактичні дані апелянтом не спростовано.

Отже, апеляційний суд погоджується з оцінкою доказів, котра надана судом першої інстанції.

Твердження апелянта про те, що їй не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені законом, спростовуються відеозаписом з якого убачається, що поліцейським роз`яснено ОСОБА_1 як права, передбачені ст. 63 Конституції України, так і права, передбачені ст. 268 КУпАП, у тому числі право користуватися правничою допомогою.

Апелювання щодо пояснень свідків, зокрема про те, що ОСОБА_1 не перебувала у стані алкогольного сп`яніння, та не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від виконання обов`язку, передбаченого п.2.5 ПДР, як і її поведінка та дії, які вірогідно могли свідчити про наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння, зафіксовано за допомогою об`єктивного джерела доказу (відеозапису).

У даному випадку для вирішення питання про доведеність винуватості особи у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, достатнім є факт керування транспортним засобом та фіксування за допомогою засобів відеофіксації факту відмови водія від виконання ним обов`язку, передбаченого п.2.5 ПДР.

Зазначені вище обставини доведені за допомогою джерел доказування, відтак висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення є вірним.

Іншими доводами апеляційна скарга не обґрунтована.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до

ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття провадження справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст. 247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 29 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 29 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко