Справа № 156/656/25
Провадження № 3/156/502/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 (сел.Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.05.2025 близько 08 год. 00 хв. за місцем свого проживання повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , що виражалось у нецензурній лайці та погрозах фізичною розправою, однак до реальних дій він не вдався.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом (п.7 ч.2 ст.129 Конституції України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 достовірно відомо про складення відносно нього даного адміністративного матеріалу та його розгляд у Іваничівському районному суді Волинської області.

Відповідно до ч.2 ст.277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП, розглядаються протягом доби.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом вжито всіх необхідних заходів для повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи та реалізації його права на участь при розгляді справи у суді, разом з цим, останній у судові засідання не з`являвся, про причини своїх неявок не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань з приводу протоколу не подав.

За таких обставин суд дійшов висновку, що причини неявки ОСОБА_1 до суду є неповажними та враховуючи встановлені законодавством строки для розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також положення ст.268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 3 ст.173-2 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно із п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії: ВАБ №036559 від 30.05.2025, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- рапортом за фактом виклику на лінію «102» про вчинення правопорушення;

- заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 у яких остання просить вжити заходів стосовно свого внука - ОСОБА_1 , який ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який не оспорював викладені у протоколі обставини, вину визнав, у вчиненому розкаявся;

- копією постанови Іваничівського районного суду Волинської області від 07.10.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, (справа №156/1033/24).

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Таким, чином, суд та кваліфікує дії ОСОБА_1 , як домашнє насильство психологічного характеру відносно потерпілої ОСОБА_2 , вчинене повторно протягом року, тобто, вбачає у його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу ОСОБА_1 , який на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічне правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, та вважає за необхідне піддати правопорушника адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020,00 грн., стягнувши його на користь держави.

Штраф сплатити за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Волинські області/смт Іваничі/21081100; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0003484.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Судовий збір сплатити за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Волинського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Роз`яснити, що відповідно до ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя Н.Н. Комзюк