Провадження №: 3/755/4581/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" серпня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Курило А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління проведення спеціальних перевірок та контролю1 за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, безробітного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-? КпАП України,-

за участю сторін, які приймають участь у розгляді справи:

прокурора Семенюти І.С.,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), несвоєчасно без поважних причин подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (після звільнення).

Відповідно до наказу Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України від 25.09.2023 № 209-к ОСОБА_1 з 26.09.2023 призначено на посаду начальника Управління цифрової трансформації Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України.

Відповідно до наказу Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України від 30.11.2023 № 242-к ОСОБА_1 з 05.12.2023 звільнено з посади начальника Управління цифрової трансформації Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України.

Наказом Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України від 26.10.2023 № 228-к ОСОБА_1 присвоєно шостий ранг державного службовця в межах посад категорії «Б».

Отже, відповідно до пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону.

Тому, згідно з абз.16 ч.1 ст.1, ч.2 ст.45 Закону, приміткою до 172-? КпАП України ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом адміністративного правопорушення.

Згідно з приміткою до ст.56 Закону посада державної служби категорії «Б» відноситься до службових осіб які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 65-? Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті З цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно- правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до Закону України від 08.07.2022 № 2381-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану», який набрав чинності 03.08.2022, суб`єкт декларування зобов`язаний подати декларацію, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», протягом дев`яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування.

Законом України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, відновлено декларування у порядку та строки, що визначені ст.45 Закону.

Абз.2 ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до пп.1 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого Наказом Національного агентства від 08.11.2023 № 252/23, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня.

Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Отже, ОСОБА_1 , зобов`язаний був подати декларацію за 2023 рік (після звільнення) до 00 годин 00 хвилин 01.04.2024, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з відомостями з Реєстру, декларацію за 2023 рік, ОСОБА_1 подав 14.02.2025 16:55 (унікальний ідентифікатор декларації - f5dbad61-ad4d-4ea8-b9e8-be260285eal6), після отримання повідомлення Національного агентства про необхідність її подання.

Згідно послідовності дій користувача Реєстру, які вчинив ОСОБА_1 дії по заповненню декларації за 2023 рік останній розпочав 12.02.2025.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 ознайомлений з вимогами ст.45 Закону та відповідальністю за порушення антикорупційного законодавства.

Відповідно до наданих пояснень ОСОБА_1 , надісланих на електронну пошту 24.06.2025, причиною несвоєчасного подання декларації за 2023 рік він вказав численні зміни до Закону України «Про запобігання корупції», що, на його думку, змістили акценти на подання декларацій за 2021-2022 роки. Також він повідомив, що у грудні 2023 року подав декларацію при звільненні (за період з 01.01.2023 по 05.12.2023), а у період з 06.12.2023 до 31.12.2023 жодних нових активів чи фінансових зобов`язань у нього не виникало.

Уважно вивчивши пояснення ОСОБА_1 , дані обставини не можуть бути визнані як поважні причини несвоєчасного подання декларації, оскільки обов`язок належної підготовки суб`єкта декларування для своєчасної подачі декларації покладається на самого суб`єкта декларування.

Крім того, виконання обов`язку щодо подання декларації, визначеної абз.1 ч.2 ст.45 Закону, не звільняє суб`єктів декларування від обов`язку подання декларації, визначеної абз.2 ч. 2 ст. 45 Закону. Тобто у разі подання декларації при звільненні (за відповідну частину звітного періоду, у якому відбулось звільнення) обов`язок подання декларації, яка охоплює весь вказаний звітний період, залишається.

Водночас, згідно з інформацією про послідовність дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 здійснював вхід до Реєстру та вчиняв дії щодо подання виправлених декларацій кандидата на посаду за 2022 рік та за період не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) в січні 2024 року, що свідчить про технічну та фізичну можливість виконати вимоги Закону щодо подання декларації за 2023 рік.

Інших обставин, які можуть бути визнані як поважні причини несвоєчасного подання декларації, не встановлено.

Згідно зі службовою запискою Департаменту інформаційних систем, аналітичної роботи та захисту інформації Національного агентства від 05.05.2025 № 70-05/4191-25, технічних несправностей та перебоїв у роботі Реєстру, які б завадили поданню декларації у визначений Законом період не зафіксовано.

Датою вчинення адміністративного правопорушення є дата фактичного подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 14.02.2025.

Отже, ОСОБА_1 в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2023 рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-? КпАП України.

У судовому засіданні прокурор просив накласти мінімальне стягнення у межах санкції статті.

ОСОБА_1 та його захисник Ксенжик К.В. у судове засідання не з?явилися просили звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв?язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, розглянути справу у їх відсутність.

Суд, вислухавши думку осіб, які прийняли участь у розгляді справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень ст.252 КпАП України, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.172-? КпАП України, тобто несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2023 рік (після звільнення).

При накладенні стягнення, відповідно до ст.ст.33, 252 КпАП України, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, також враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважає, що на нього має бути накладено стягнення у виді штрафу.

Крім того, згідно ст.40-? КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року /зі змінами і доповненнями/.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.7, 33, 34, 40-?, ч.1 ст.172-?, 245, 252, 283-285, 289, 291, 294, 303, 307, 308 КпАП України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-? КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень, на користь держави.

Згідно з ч.1 ст.307 КпАП України штраф має бути сплачено протягом п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КпАП України, відповідно до ст.308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови стягнути подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Андрій КУРИЛО