Справа № 488/186/25
Провадження № 3/488/203/25
ПОСТАНОВА

04.08.2025 року Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Головіної Т.М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Гришаєвої Я.М. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи «EasyCon»), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в м.Миколаєва матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 24.12.2024 року о 23:55 годині водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «Mitsubishi Colt» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в м. Миколаєві по пр. Богоявленському, в районі буд. №311 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру драгер, водій відмовився, виявив бажання пройти огляд в медичному закладі в установленому законом порядку, де водій в медичному закладі відмовився від проходження огляду згідно висновку ОНД №1723, чим порушив п. 2.5. ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення смс-повідомлень на номер телефону, який вказаний в протоколі ОСОБА_1 , про причини неявки суд не повідомив, був представлений захисником адвокатом Гришаєвою. Я.М.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гришаєва Я.М. у судовому засіданні вважала за необхідне адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого правопорушення, посилаючись на те що:

працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ПДР, що давало б їм право зупинити транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 ;

ознаки алкогольного сп`яніння названі поліцейським автоматично, їх не було встановлено перевіркою, жодними іншими доказами, тоді як з відеозапису чітко вбачається, що водій поводить себе адекватно, ознак алкогольного сп`яніння у нього не вбачається;

поліцейськими не було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння;

особу не відсторонено від керування транспортним засобом;

ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у лікарні, він фізіологічно не міг здати сечу, він просив відібрати у нього інші біологічні зразки, тому лікарями повинно йому бути запропоновано здати кров.

Не дивлячись на невизнання провини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його провина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №204503 від 25.12.2024 року, відповідно до яких ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «Mitsubishi Colt» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Миколаєві по пр. Богоявленському, в районі буд. №311 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру драгер, водій відмовився, виявив бажання пройти огляд в медичному закладі в установленому законом порядку, де водій в медичному закладі відмовився від проходження огляду згідно висновку ОНД №1723, чим порушив п. 2.5. ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №1723 від 25.12.2024 року, відповідно о якого ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду;

рапортом на ім`я начальника УПП в Миколаївській області від командира 2 взводу 1 роти 3 батальйонна УПП в Миколаївській області щодо подій під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 ;

дослідженим в суді відеозаписом, який отриманий з відеореєстратора службового автомобіля поліцейських, відповідно до якого службовий автомобіль поліцейських із увімкненими проблисковими маячками рухається за автомобілем «Mitsubishi Colt» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та надалі останній перед залізнодорожнім переїздом зупиняється;

відеозаписом з нагрудного реєстратора патрульного, з якого вбачається, що відеозапис розпочато 25.12.2024 року о 00:03 годині, коли ОСОБА_1 перебуває біля свого транспортного засобу, на запитання інспектора повідомляє, що учора випив пляшку безалкогольного пива. Іспектором УПП ОСОБА_1 , з огляду на наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager, на що останній відмовляється та каже, що буде здавати кров, мочу. Інспектор запитує у ОСОБА_1 , чому проїхав на красний сигнал світлофору. Під час оформлення матеріалів ОСОБА_1 втікає від співробітників поліції, здійснюються заходи щодо його розшуку, після встановлення його місця перебування до нього через такі його дії застосовано спец. засоби кайданки (00:14 відеозапису частина 1), надалі у відділенні поліції на ОСОБА_1 за порушення ПДР України- проїзд на червоне світло світлофору складається постанова за ч.2 ст.122 КУпАП (00:25 відеозапису частина 1) та о 01.08 ОСОБА_1 доставлений до КНП «МОЦПЗ» МОР, де останньому лікарем пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager, на що останній відмовляється та каже, що згоден здати кров та мочу (01:10 відеозапису частина 2). Такі дії ОСОБА_1 розглянуто як відмова від проходження огляду, лікарем складено висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно довідки Управління патрульної поліції у Миколаївської області від 06.12.2023 року, ОСОБА_2 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами 13.09.1996 року.

Аналізуючи представлені суду та досліджені докази, приходжу до наступних висновків:

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Доводи захисника Ковальчука Є.О. про те, що працівниками поліції його автомобіль було зупинено безпідставно суд відхиляє, оскільки законність дій працівників поліції щодо зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не входять до предмету доказування у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Дії поліцейських щодо зупинки транспортного засобу чи щодо іншого факту перебувають поза предметом розгляду цього провадження, проте, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства чи в інший спосіб, встановлений законом, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

До того ж, з представленого відеозапису достеменно вбачається, що ОСОБА_1 зупинений за порушення ПДР України - проїзд на червоне світло світлофору. Інспектором УПП складається постанова за ч.2 ст.122 КУпАП, ОСОБА_1 визнає свою провину.

З огляду на те, що визначення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до його ознак, визначених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, що є підставою для проведення огляду, є компетенцією поліцейського; що такі ознаки, які мав ОСОБА_1 , викладені та зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, окрім того, вони підтверджені представленим суду відеозаписом, відповідно до якого останній впродовж оформлення матеріалів поводив себе досить неадекватно та зухвало, втікав від співробітників поліції, тими здійснювалися заходи щодо його розшуку, після знаходження ОСОБА_1 до нього було застосовано кайданки, тому суд вважає, що у співробітників поліції були законні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та підлягає огляду для визначення такого стану.

Доводи захисника, що співробітниками поліції не було встановлено ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , суд відхиляє.

Доводи захисника Ковальчука Є.О. про те, що в матеріалах справи, в порушення ст. 266 КУпАП, відсутні докази стосовно відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, суд не бере до уваги, оскільки, умовою відсторонення особи щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від керування транспортним засобом, є, у відповідності до вимог ч.7 ст.266 КупАП, надання можливості керування цим транспортним засобом уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, яку особа, яка має ознаки сп`яніння, уповноважила на такі дії. Перевірка таких умов та вирішення цього питання є дискреційними повноваженнями органу, який склав протокол.

Відповідно до п.3, 5 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);

результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Таким чином, складання акту огляду передбачено в межах процедури огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та після проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу огляду з використанням спеціальних технічних засобів, тому доводи захисника з цього приводу суд відкидає, як такі, які є необгрунтовані.

Щодо доводів захисника з приводу того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі, він фізіологічно не міг здати сечу, він просив відібрати у нього інші біологічні зразки, тому лікарями повинно йому бути запропоновано здати кров, суд приходить до наступного:

так, відповідно до відеозапису з нагрудного реєстратора патрульного, у КНП «МОЦПЗ» МОР, ОСОБА_1 лікарем пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager, на що останній відмовляється та каже, що згоден здати кров та мочу (01:10 відеозапису частина 2). Жодного пояснення чи обгрунтування щодо відмови пройти огляд у запропонований лікарем спосіб ОСОБА_1 не висловлює, як і щодо фізіологічної неможливості здати сечу, навпаки останній повідомляє, що згоден здати кров та мочу, тому доводи захисника в цій частині суд взагалі вважає надуманими.

Посилання захисника Ковальчука Є.О. на те, що лікарем КНП «МОЦПЗ» МОР не було дотримано положень Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735від 09.11 2015 року, бо лікарем йому повинно бути запропоновано здати кров, на увагу суду не заслуговують, оскільки відібрання біологічної зразків для визначення стану алкогольного сп`яніння відповідно до вказаної Інструкції є не обов`язковим. Натомість визначення, яким саме методом буде проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння вирішується самостійно лікарем, який проводить огляд.

Орім того, згода водія транспортного засобу пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, за своїм правовим змістом, полягає в тому, що водій погоджується виконувати та виконує всі законні вимоги лікаря, який проводить такий огляд та які спрямовані на отримання об`єктивного висновку щодо перебування водія у стані сп`яніння.

Відмова водія виконувати вимоги лікаря, давати йому вказівки щодо визначення певних методів проведення обстеження та безпідставна відмова від проходження огляду за допомогою приладу Драгер є фактично ухиленням водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Відповідно, відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумни м сумнівом, свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Під час розгляду справи судом сторона захисту не навела переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 як події, так і складу адміністративного правопорушення.

Підстав вважати, що порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння співробітниками поліції було порушено, у суду немає.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням скоєного, особи ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Керуючись статтями 283-284, 289, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Штраф перерахувати в державний бюджет на користь держави (р/р UA0014001, отримувач: Миколаївське ГУК/Микол. обл./21081300, , Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО ДКСУ: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) гривень в дохід держави (р/р UA0014481, одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030101, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна