Справа № 598/1472/25
провадження № 3/598/692/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" серпня 2025 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Левків А.І., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , громадянки України, працюючої медичною сестрою КНП «Збаразька ЦЛ ЗМР», раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності,

за ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 619790 від 13 липня 2025 року, 19 травня 2025 приблизно 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , виражалась нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою своїй сестрі ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №735454 від 13 липня 2025 року, 19 травня 2025 приблизно 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство фізичного характеру відносно свого малолітнього племінника ОСОБА_3 , а саме штовхнула його внаслідок чого він вдарився в одвірок дверей, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що 19 травня 2025 року, перебуваючи в будинку батьків по АДРЕСА_3 , не виражалась нецензурною лайкою та не погрожувала фізичною розправою своїй сестрі ОСОБА_2 , а також не вчиняла насильства відносно свого племінника.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пояснили, що 19 травня 2025 року до них додому прийшла ОСОБА_1 , і перебуваючи в будинку, вона не виражалась нецензурною лайкою та не погрожувала фізичною розправою своїй сестрі ОСОБА_2 , а також не вчиняла насильства відносно свого племінника ОСОБА_3 ..

У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідальність за ч.1 ч.2 ст. 184 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Так, до протоколу в якості доказів вини додано покази потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. ОСОБА_6 не був безпосереднім свідком події.

В судовому засіданні ОСОБА_1 на свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ствердили, що ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 . ОСОБА_3 не вчиняла.

Крім того, згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи дана подія мала місце 19 травня 2025 року, однак протоколи про адміністративні правопорушення було складено лише 13 липня 2025 року.

За вказаних обставин дані протоколи не можуть бути визнаними належними доказами вини ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , свідків, враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, вважаю, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП України, слід відмовити, а справу провадженням закрити за відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення, оскільки відсутні належні докази на підтвердження її вини.

На підставі наведеного та керуючись ч.1, ч.3 ст.173-2, п.1 ч.1 ст.247, ст.284, ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст. 173-2 КУпАП відмовити, а дану справу провадженням закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: Андрій ЛЕВКІВ