Справа №: 398/5447/24
провадження №: 3/398/59/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"31" липня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніна Тетяна Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не відоме, РНОКПП невідомий,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 148537 від 11.10.2024, ОСОБА_1 11 жовтня 2024 року о 21.45 год у м. Олександрії по вул. Поштова керував транспортним засобом Хонда Діо без державного номерного знаку з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав,пояснив, що транспортним засобом він не керував, а керував його товариш на ім`я ОСОБА_2 . Коли під`їхав патрульний автомобіль, мопед вже не рухався. Про права особи його не повідомляли.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Швець С.В. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що доданими до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами не доведений факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . З відеозапису вбачається, що що мопед не рухався через поломку. Працівник поліції не повідомив які саме ознаки наркотичного сп`яніння він виявив та не роз`яснили права.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що йому зателефонував батько ОСОБА_1 та він протягом 15-20 хв разом з товаришем ОСОБА_4 підійшов на місце події. Там знаходились його батько, невідомий чоловік, поліція та мопед його знайомого. Батько не заперечував проти проходження огляду на стан сп`яніння, а лише хотів, щоб все було у рамках закону. У його присутності батьку не оголошувались права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що разом з товаришем ОСОБА_6 підійшов до місця події, що знаходилось біля стадіону «Ніка». Він на вимогу інспектора відкрив посилку, що знаходилась у багажнику скутера, показав її вміст та забрав скутер. У його присутності ОСОБА_1 не оголошувались права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що матеріалами справи не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП,у діях ОСОБА_1 з огляду на таке.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає, окрім керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, також і у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, у рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу у рух та зрушення з місця, а під час руху- для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа почала рух на транспортному засобі.

Тобто, за змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

ОСОБА_1 в обвинувачення ставиться порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, доказів, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 мопедом при викладених у протоколі обставинах, матеріали справи не містять. На доданих до протоколу відеозаписах не зафіксовано рух мопеда під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на укладання протоколів про адміністративні право.

Верховний Суд у справі № 338/1/17 від 26.04.2018 у своїй постанові роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що належними та допустимими доказами не підтверджено наявності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 11.10.2024 о21.45 год за обставин, викладених у протоколі.

Для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП, працівники мають надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Наведене указує на недоведеність того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, маючи при цьому ознаки наркотичного сп`яніння при викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, що давало б підстави для притягнення його до відповідальності, що,у свою чергу, указує на недоведеність наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції Україниє підстави вважати,що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу І Інструкції передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України.

Суддя звертає увагу на те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, доведенню підлягає не лише факт керування особою транспортним засобом, а й наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, умови та можливість проходження такого огляду у медичному закладі. Крім того, має бути встановлено факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, якому має передувати роз`яснення прав особи, виявлення та фіксація ознак сп`яніння, а не формальне припущення наявності у особи цих ознак.

На відеозаписі «NOR_000000_000000_4936_AA_N0037» зафіксовано, як поліцейський після проведення особистого огляду ОСОБА_1 та його сумки запропонував останньому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

При цьому, інспектор не повідомив ОСОБА_1 про наявність в останнього конкретних ознак наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що свідчило б про наявність у поліцейського підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння.

Працівник поліції візуально не оглядав зіниці ОСОБА_1 на предмет реагування таких на світло. Вказані у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння як «виражене тремтіння пальців рук» та «поведінка, що не відповідає обстановці» не підтверджуються дослідженими суддею відеозаписами, згідно з якими в ході спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими та під час складання стосовно нього адміністративних матеріалів, поведінка та дії ОСОБА_1 були адекватними та такими, що відповідали обстановці: ОСОБА_1 реагував на вимоги поліцейських та надавав адекватні відповіді на їх запитання, а також сам ставив працівникам поліції запитання. Вираженого тремтіння пальців рук ОСОБА_1 на відеозаписах не зафіксовано.

Зазначення працівником поліції у протоколі ознак наркотичного сп`яніння саме по собі не свідчить про їх наявність у особи.

Також суддею враховано, що поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП, а також права, передбачені ст.ст. 55, 63 Конституції України.

При цьому, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно якого винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Варто зазначити, що «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням особи спеціального права на певний строк.

Крім того, аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши в сукупності надані докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Голосеніна