Номер провадження 3/521/4317/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Леонов О.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП України.

Так, згідно електронного протоколу про адміністративне правопорушення від 17.06.2025 року ЕПР1 №364191, 17.06.2025 року, о 09 год. 14 хв. в м. Одесі, по вул. Учнівська, 43, ОСОБА_1 керував електросамокатом, д.н.з. відсутній, з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, запах х порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобі та проходження такого огляду в медичного огляду відмовився, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП. Подію зафіксовано на ПВР № 471005, 471839. Відповідно до довідки з інформаційного порталу Національної поліції (електронної бази ІПНП України), згідно якої ОСОБА_1 притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, зокрема: 04.02.2025 року Овідіопольським районним судом Одеської області (справа № 509/4803/24).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи відносно нього був повідомлений належним чином, про що розписався у протоколі, та відповідно до довідки Хаджибейського районного суду м. Одеси про доставку СМС-повідомлення, відповідно до якої за номером мобільного телефону особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 : 82, о 10 год. 36 хв. 02.07.2025 року було сповіщено про дату та час судового засідання. Причини неявки суду не повідомив.

Також, інформація щодо розгляду судової справи оприлюднена на сайті Судової влади України. Враховується також те, що особі, яка притягається у даному разі до адміністративної відповідальності відомо про складання стосовно нього протоколу та направлення його в суд, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у протоколі ЕПР1 №364191, 17.06.2025 року, з огляду на що, суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином сповіщений про наявність в судовому провадженні відносно нього справи про адміністративне правопорушення.

Також, інформація щодо розгляду судової справи оприлюднена на сайті Судової влади України.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, однак в судове засідання не з`явився, тому суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді та спробу уникнути відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа, щодо якої розглядається справа, виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду поважної причин своєї неявки.

Слід зазначити, що сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, до суду будь-яких доказів своєї невинуватості не надала, приймаючи рішення по суті, суд виходить з наявних в матеріалах справи даних.

Розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП України, суд приходить до такого.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- електронним протоколом про адміністративне правопорушення від 17.06.2025 року ЕПР1 №364191, згідно до якого встановлено те, що 17.06.2025 року, о 09 год. 14 хв. в м. Одесі, по вул. Учнівська, 43, ОСОБА_1 керував електросамокатом, д.н.з. відсутній, з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, запах х порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобі та проходження такого огляду в медичного огляду відмовився;

- відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських №471005, 471839;

Як вбачаєтьсяз постанови Овідіопольського районного суда Одеської області у справі № 509/4803/24 від 26.09.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпроАП.

Вважаю, що інспектор патрульної поліції в протоколі серії ЕПР1 №364191 від 17.06.2025 року обґрунтовано дійшов висновку, який відповідає фактичним обставинам справи, про повторне протягом року керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, є правильною кваліфікація скоєного ним діяння за ч.2 ст.130 КУпроАП.

З довідки Управління патрульної поліції в Одеській області про отримання (неотримання) особою посвідчення водія вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за даною статтею настає в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Розглянувши адміністративні матеріали, суд зазначає, що відповідно до п.2Постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №18 від 19.12.2008 року, при розгляді адміністративних справ, зокремаст.130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст.121 КУпАП, п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №13-06 (далі - ПДР України).

Статтею 121 КУпАП визначено, що під транспортними засобами, зокрема у ч. 1-4 ст. 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Відповідно до положеньст. 16 Закону України «Про дорожній рух»водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно пункту 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати як два різні поняття: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електроскутер, і в вузькому - механічний транспортний засіб.

У постанові Верховного Суду по справі №127/5920/22 від 15.03.2023 року, касаційна інстанції зазначила, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінніст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Окрім того, відповідно до Закону України №2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року визначено поняття легкого персонального електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

Тобто, електросамокат відповідно до Закону України № 2956-IX є легким персональним електричним транспортним засобом.

Таким чином, вважаю, що матеріали справи в повному обсязі підтверджують факт вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення з ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, а тому суд приходить до висновку про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

За таких обставин, давши оцінку всім обставинам по справі, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, та з урахуванням характеру правопорушення, особи правопорушника, котра зневажливо ставиться до загальноприйнятих норм моралі та встановленим законам держави, враховуючи обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з метою виправлення правопорушника та попередження скоєння ним нових правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, збереження життя та здоров`я учасників дорожнього руху, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також позбавити права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір в провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Керуючись ст. ст.130, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Хаджибейський районний суд міста Одеси

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто стягнути з цієї особи в доход держави 34000 (тридцять чотири тисячі) грн, а також позбавити права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

(Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300 Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку(МФО): 899998, Номер рахунку: UA0015001 Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

(Реквізити для оплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку (МФО): 899998 Номер рахунку: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

У порядку примусового виконання цієї постанови штраф належить стягнути в подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору становить 3 місяці з дати ухвалення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: О.С. Леонов