Провадження № 33/824/4096/2025 Суддя-доповідач - Дрига А.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М.,

за участю особи,

яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Мельниченка М.С.,

представника ОСОБА_2 - адвоката Харчука О.П.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Мельниченка Ю.В. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді місцевого суду:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,,

визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, ОСОБА_1 12.02.2025 о 18:30 год. в м. Києві, вул. Велика Васильківська, 116, керуючи автомобілем Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись другорядною дорогою, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», порушила вимоги наказового дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», не дала дорогу транспортним засобам, які наближались до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем БМВ, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а гр. ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник Мельниченко М.С., оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підстави та обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що секретарем судового засідання в суді першої інстанції не здійснено виклик його як захисника та ОСОБА_1 до зали судового засідання. А тому вважає, що при винесені оскаржуваної постанови порушено права ОСОБА_1 , зокрема: право на доступ до правосуддя, на захист, на об`єктивний, справедливий розгляд справи з належним виконання вимог ст.ст. 245, 252, 268, 280 КУпАП, право надавати пояснення, докази, заявляти клопотання.

Вказує, що суд першої інстанції, відповідно до пояснень адвоката Харчука О.П. не перевірив, а саме: їх достовірність шляхом опитування ОСОБА_2 , який керував «BMW 428i», д.н.з. НОМЕР_3 ; відомості щодо обмеженої оглядовості для водія ОСОБА_2 , через випередження його автомобіля іншим транспортним засобом (зазначена обставина спростовується відеозаписом на якому чітко видно, що саме водій ОСОБА_2 на швидкості здійснив випередження попутних транспортних засобів); достовірності раптового виїзду водія ОСОБА_1 , що спростовується відеозаписом; характер руху автомобіля «BMW428i» до момету зіткнення, а саме зміну напрямку руху під час перелаштування, про що свідчить лівий покажчик повороту; факт екстреного гальмування водієм ОСОБА_2 , дослідивши схему та сліди гальмування; можливість роз`їзду автомобілем «BMW 428i», д.н.з. НОМЕР_3 та Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом виконання водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 12.3, 12.4 ПДР України.

Крім того, зазначає, що покази ОСОБА_1 судом не оцінювались, не перевірялись та не досліджувались.

Також суд під час перегляду відеозапису не звернув уваги на швидкість руху та маневри автомобіля «BMW 428i», д.н.з. НОМЕР_3 , виконання маневру перелаштування, покажчик повороту та зміну напрямку руху автомобіля «BMW 428i», д.н.з. НОМЕР_3 з 4 у 3 смугу, де і відбулось зіткнення.

Вважає, що причиною вказаної ДПТ є недотримання водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3б, 12.4, 12.9б та 12.3 ПДР України.

Разом з тим, захисник просить поновити строк на апеляційне скарження, оскільки строк пропущено з поважних причин.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , та її захисника Мельниченка М.С., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили про її задоволення, думку адвоката Харчука О.П., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені апелянтом, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до статті 289 КУпАП, скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Беручи до уваги вказані у клопотанні захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини, враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку захисником ОСОБА_1 - адвокатом Мельниченком М.С. на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2025 року та вважає за доцільне його поновити.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 24.03.2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14.05.2025, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 12.02.2025, характером механічних пошкоджень на обох автомобілях в схемі місця ДТП, які характерні для даного ДТП за обставин викладених у протоколі, відеозаписом з місця події, іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи та вказані докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При цьому, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КпАП України, для накладення адміністративного стягнення, тобто за наявності обставини, що виключає провадження в справі, суддя місцевого суду на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України обґрунтовано закрив у ній провадження.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки вони зроблені на підставі повно, всебічно та об`єктивно досліджених всіх обставин справи.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції, відповідно до пояснень адвоката Харчука О.П. не перевірив, а саме: їх достовірність шляхом опитування ОСОБА_2 , який керував «BMW 428i»; відомості щодо обмеженої оглядовості для водія ОСОБА_2 , через випередження його автомобіля іншим транспортним засобом; достовірності раптового виїзду водія ОСОБА_1 ; характер руху автомобіля «BMW 428i» до моменту зіткнення - зміну напрямку руху під час перелаштування; факт екстреного гальмування водієм ОСОБА_2 , дослідивши схему та сліди гальмування; можливість роз`їзду автомобілем «BMW 428i», д.н.з. НОМЕР_3 та Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, ОСОБА_1 12.02.2025 о 18:30 год. в м. Києві по вул. Велика Васильківська, 116, керуючи автомобілем Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись другорядною дорогою, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», порушила вимоги наказового дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», не дала дорогу транспортним засобам, які наближались до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем БМВ, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.

В матеріалах справи міститься протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди від 12.02.2025, до якого долучено схему місця ДТП, які складені старшим слідчим ВРЗСТ СУ ГУНП у місті Києві О.Демченком, на яких зафіксовано графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), а також вказано характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.

Відповідно до пояснень водія транспортного засобу БМВ, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , які кореспондуються з протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом огляду місця події та схемою ДТП, останній рухався в центральній слузі дороги, що по вул. Велика Васильківська у м. Києві, в цей час, водійка автомобіля Рено, д.н.з. НОМЕР_2 виїхала перпендикулярно його смузі руху з другорядної дороги з вул. Німецька, де дозволено рух лише праворуч, здійснив екстрене гальмування, однак уникнути ДТП з автомобілем Рено, д.н.з. НОМЕР_2 не вдалось.

Пояснення ОСОБА_2 узгоджуються з відеозаписом з місця події, дослідженого в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, згідно якого вбачається, що з другорядної дороги, де встановлено знаки 2.1 «Дати дорогу» та 4.2. «Рух праворуч», виїхав білий автомобіль Рено, порушуючи вимоги наказового дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», перетнула декілька смуг руху, після чого автомобіль БМВ здійснив зіткнення з автомобілем Рено.

Відповідно до п.16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 12 лютого 2025 року вбачається, що саме неналежне виконання ОСОБА_1 вказаних вимог ПДР України та встановлених знаків 2.1 «Дати дорогу» та 4.2. «Рух праворуч», призвело до дорожньо-транспортної пригоди та механічних пошкоджень транспортних засобів БМВ, д.н.з. НОМЕР_3 та Рено, д.н.з. НОМЕР_2 з матеріальними збитками, а також тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , що свідчить про наявність причинного зв`язку між допущеними порушеннями останньою правил дорожнього руху та наслідками ДТП.

Разом з тим, не можуть бути взяті до уваги доводи апеляційної скарги захисника про те, що саме причиною вказаної ДПТ є недотримання водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3б, 12.4, 12.9б та 12.3 ПДР України, оскільки суд не має правових підстав для встановлення винуватості водія іншого транспортного засобу, з огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо останнього не складався.

На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції на підставі сукупності зібраних та досліджених доказів обґрунтовано встановлено, що в даній ситуації ДТП сталася саме через порушення водієм ОСОБА_1 вимог 16.11 ПДР України, а тому висновки суду першої інстанції про винуватість останньої у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованими та вмотивованими, та такими, що не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови суду.

Враховуючи наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування та закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Мельниченку М.С. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Мельниченка Ю.В. - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига