Провадження № 3/761/5991/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року уддя Шевченківського районного суду міста Києва Чайка О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що складені тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за частиною 3 статті 173-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

установив:

Як вбачається з протоколу про військове адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №53 від 07 липня 2025 року, 07.07.2025 о 21 годині 08 хвилин на території військової частини НОМЕР_1 , під час виконання обов`язків військової служби, перебував із явними ознаками алкогольного сп`яніння, що проявлялось в порушенні координації та характерного запаху із ротової порожнини, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав, просив призначити покарання у виді штрафу та застосувати розстрочку його виплати у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 № 53 від 07.07.2025, копію військового квитка серії НОМЕР_2 , Акт № 340 огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів від 07.07.2025, чек тесту на алкоголь № 2229 від 07.07.2025, з результатом 1,80‰, заяву про визнання винуватості, розгляд справи за відсутності правопорушника та про звільнення від сплати судового збору від 08.07.2025, копію посвідчення серії НОМЕР_3 , заслухавши пояснення ОСОБА_2 , суддя приходить до такого висновку.

Частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями,військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення президента України про демобілізацію.

Щодо заяви ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, слід зазначити про таке.

Статтею 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VІ «Про судовий збір» встановлено пільги щодо сплати судового збору.

Пунктом 12 частини першої статті 5 вказаного Закону встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 9901/70/20, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Натомість, як слідує з матеріалів справи предмет розгляду у даній справі не пов`язаний з виконанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності його військового обов`язку чи виконання службових обов`язків.

Отже, оскільки предмет не має відношення до соціальних гарантій особи, відносно якої складено адміністративний протокол, як військовослужбовця, суддя вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. з ОСОБА_2 .

З урахуванням вищевикладеного, клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Окрім іншого, відповідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Так, суддя вважає за можливе, із урахуванням скрутного матеріального становища ОСОБА_2 та неможливістю сплатити штраф єдиноразовим платежем, розстрочити виплату штрафу частинами на 6 місяців.

У порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 401, 172-20, 278, 280, 283, 284, 285, 294, 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Розстрочити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату суми штрафу у розмірі 17 000 гривень строком на 5 (п`ять) місяців з виплатою штрафу по 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня набрання постанови законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Олена ЧАЙКА