Справа № 675/1098/25
Провадження № 3/675/428/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2025 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р. В., за участі: секретаря судового засідання - Гедзенюк В. В., потерпілої - ОСОБА_1 , її представника адвоката Кедруна Л. С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого технічним керівником ПРАТ «Ізяславський Хлібзавод»,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 275257 від 07.07.2025, вбачається, що 07.07.2025 близько 17 год. 20 хв. за адресою АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_2 умисно висловлював погрози в сторону своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдавши їй при цьому шкоди психічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечив свою вину у вчиненні домашнього насильства та пояснив, що 07.07.2025 він приїхав до будинку по АДРЕСА_2 де проживають колишня дружина ОСОБА_1 з їхніми дітьми, зайшов на подвір`я з метою провідати дітей. Однак вийшла ОСОБА_1 з будинку і сказала, щоб він залишив подвір`я і більше не приходив так як будинок знаходиться у її власності. На прохання дати йому ключі від квартири вона відповіла, що ні ключів, ні документації на квартиру у неї вдома немає. При цьому, ОСОБА_2 заперечив той факт, що виражався в сторону ОСОБА_1 нецензурною лексикою, погрожував їй, вказавши, що між ними виникла спокійна дискусія з розбіжностями в поглядах. Також, зазначив, що після розірвання шлюбу, яке мало місце у квітні 2025 року у них виникли неприязні відносини один до одного по причині не можливості добровільно розділити спільне подружнє майно.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що між нею та ОСОБА_2 існують неприязні стосунки, виникають постійні конфлікти. Так, 07.07.2025 близько 17 год. 20 хв. до будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , приїхав ОСОБА_2 та спровокував конфлікт, в ході якого погрожував їй словами, зокрема словом «роздеру», чим завдав шкоди її психічному здоров`ю, а тому просить суд притягнути його до адміністративної відповідальності.

Представник потерпілої адвокат Кедрун Л. С. в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_1 , а також вказав, що ОСОБА_1 продовжує вчиняти протиправні дії стосовно своєї колишньої дружини, а саме без її відома зняв її з реєстрації місця проживання у квартирі АДРЕСА_3 . Таким чином, вважає за необхідне притягнути ОСОБА_2 до відповідальності.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які є сусідами та остання й колегою ОСОБА_2 , суду охарактеризували його лише з позитивної сторони, як врівноваженого, спокійного, працелюбного, який любить та дбає про своїх дітей. Зазначили, що ніколи не чули від нього конфліктних ситуацій і вважали їх сім`ю «зразковою».

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивною стороною вказаного правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Психологічне насильство в сім`ї насильство пов`язані з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Тобто, у ст. 173-2 КУпАП сформульовано матеріальний склад правопорушення, який полягає у настанні негативних наслідків для потерпілого або ж у можливості настання таких наслідків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року (далі Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 3 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вважаю, що докази, які містяться в матеріалах справи, з врахуванням позиції ОСОБА_2 при розгляді в суді справи про адміністративне правопорушення не є такими, що переконливо свідчать про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В ході розгляду справи не встановлено обставин та не підтверджено належними та допустимими доказами, які б свідчили про умисні дії ОСОБА_2 направлені на здійснення психологічного чи фізичного насильства щодо ОСОБА_1 шляхом словесних образ та погроз в її адресу, якими він навмисно спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та міг завдати або завдав шкоди психологічному чи психічному здоров`ю колишньої дружини.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , остання вказує, що її колишній чоловік висловлювався у її сторону погрозами, а аудіо фіксацію він проводив після цього.

Фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, як зазначено в частині 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Інших доказів на спростування або підтвердження показів ОСОБА_1 до матеріалів адміністративного провадження не долучено.

Вказані факти та обставини викликають сумнів в правомірності складеного протоколу.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Звернення до різних органів державної влади, зокрема правоохоронних, свідчить про наявність конфлікту між сторонами, і самі по собі не підтверджують факт вчинення домашнього насильства.

Лише одні пояснення ОСОБА_1 про наявність конфлікту із ОСОБА_2 не можуть свідчити про застосування до неї домашнього насильства зі сторони її колишнього чоловіка, оскільки останній в судовому засіданні повністю заперечив даний факт, що також спростовується аудіо записом долученим ним до матеріалів справи. Будь-яких доказів, того, що внаслідок вказаного конфлікту потерпіла зазнала психічної шкоди її здоров`ю, матеріали справи не містять.

Згідно долученого ОСОБА_2 до адміністративних матеріалів аудіозапису, який був відтворений судом, та з якого вбачається, спокійна дискусія з розбіжностями в поглядахміж сторонами, яка відбувалася в невимушеній обстановці, та під час якої потерпіла просила ОСОБА_2 залишити місце її проживання. Після чого викликала працівників поліції.

Таким чином, на думку суду між сторонами виник конфлікт пов`язаний з поділом та користуванням їх спільного майна набутого під час шлюбу.

Проте, конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства, конфлікт не є домашнім насильством.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доки її вину не доведено згідно з законом.

Разом з тим, зібраними у справі доказами не доведено вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

З огляду на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, яка передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, суд не може в ході розгляду даної справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові матеріали справи, пояснення, дані в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_1 , вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУПАП, оскільки між ним та його колишньою дружиною 07.07.2025 мав місце конфлікт.

Враховуючи, що на час розгляду справи доказів наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 суду не надано, то провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 173-2 ч. 1, 247, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р. В. Пашкевич