Справа № 931/469/25
Провадження № 3/931/282/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Безп`ятко О.І., з участю адвоката Воробея П.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Сектора поліцейської діяльності №1 (с-ще Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 362321 від 15.06.2025 року, водій ОСОБА_1 15.06.2025 року о 09:09 год. в с. Крухиничі по вул. Луцькій, 1 Володимирського району Волинської області, керував транспортним засобом марки «Opel Movano», днз. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що стверджується телефонограмою (а.с. 25).

Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, з врахуванням положень ст. 268 КУпАП, суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Захисник Воробей П.О. у судовому засіданні зазначив про розбіжність між наданими працівниками поліції матеріалами справи та фактичними обставинами, а також надав письмове заперечення, у якому зазначає, що зупинка транспортного засобу, спілкування з ОСОБА_1 та пропозиція пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння здійснювались сержантом патрульної поліції Чавусом В.О., при цьому протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи складені старшим сержантом поліції Гомоном О.Л. Акт огляду на стан сп`яніння складався без участі ОСОБА_1 , а у направленні на огляд в медичний заклад неправомірно зазначено КНП «Нововолинська ЦРЛ». Також, під час винесення постанови о 09:17 год. ОСОБА_2 був відсутній, ОСОБА_1 спілкувався з ОСОБА_3 . Звертає увагу, що в процесуальних документах наявні записи, які зроблені іншою рукою та чорнилами, що підлягає сумніву належність та правдивість складених документів. Крім того, ОСОБА_1 не був фактично відсторонений від керування авто та продовжив рух. Враховуючи наведене, просить винести постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника Воробея П.О., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеоматеріали з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора службового автомобіля, приходжу до наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, для притягнення до відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, необхідне підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами всіх зазначених обставин у їх одночасній сукупності.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Зокрема, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2 розділу І Інструкції).

Згідно з п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 7 розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п.8 7 розділу ІІ Інструкції).

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, зазначені нормативні акти покладають обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі у випадку його відмови від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи незгоди із результатами огляду на місці зупинки.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано докази, досліджені суддею безпосередньо в судовому засіданні, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 362321 від 15.06.2025 року; копію постанови серії ЕНА № 4980131 від 15.06.2025 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд проведений у зв`язку із виявленням почервоніння шкірного покриву обличчя, вираженого тремтіння пальців рук, результат огляду на стан сп`яніння не проводився, ОСОБА_1 підписав вказаний акт; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 не проводився; відеозаписи із реєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського, з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у судді не має.

Матеріалами стверджено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксований технічними засобами відеозапису, на яких чітко вбачаються обставини події та процедура проведення огляду на стан сп`яніння.

Факт керування транспортним засобом не оспорюється, водночас захисник покликається на процесуальні порушення, які на його думку, були допущені під час оформлення поліцейськими адміністративних матеріалів.

Однак доводи захисника спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом, з якого вбачаються обставини зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а саме порушення ПДР. Також із відеозапису встановлено, що в ході розмови у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, тремтіння рук та почервоніння шкірного покриву обличчя, у зв`язку з чим йому було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, роз`яснено наслідки проходження огляду та відмови у проведенні такого, однак після декількох телефонних дзвінків, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. Вподальшому поліцейський ознайомив водія із ст. 63 Конституції України та іншими правами, визначеними ст.. 268 КУпАП.

Таким чином, суддя дійшла висновку, що досліджені докази в сукупності підтвердили, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відбувся у відповідності до вимог ст.266 КУпАП.

Доводи захисника, що поліцейські фактично не відсторонили водія від керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу, так як в протоколі зазначено, що від керування транспортним засобом відсторонений, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 266 КУпАП, а також підтверджується відеозаписом.

Інші доводи, викладені у запереченнях захисника та незначні недоліки, допущені під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 , не вважаю такими, що спростовують факт керування транспортним засобом та факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

На переконання судді, інформація, що міститься на відеозаписах, є достатньою для того, щоб зробити висновок, що в діях водія ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно довідки СПД № 1 (с-ще Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 21.06.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , станом на 25.05.2025 року отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 04.09.2021 року категорії «В», «В1», «С», «С1», видане ТСЦ 5642 (а.с. 7). Таким чином, ОСОБА_1 підпадає під категорію «водій».

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення, як на водія, що передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від вчинення нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У зв`язку з ухваленням відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення, з нього слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283, ч.1 п.1 ст.284, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня одержання копії постанови на рахунок за такими реквізитами: одержувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/21081300; рахунок одержувача UA0003001, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код одержувача (ЄДРПОУ): 38009371.

У порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, який має бути сплачений на р/р UА0026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету- 22030106.

Строк звернення постанови до виконання становить три місяці з дати винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду О. І. Безп`ятко