ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Оболєнська С.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Чугуївського РУП з превентивної діяльності ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

в с т а н о в и л а:

30.10.2024 о 19 год. 46 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_3 , на 538 км а/ш Київ-Харків-Довжанський, поблизу АЗС Лілія, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, факт відмови зафіксовано на нагрудну бодікамеру № 280/330, від керування транспортним засобом відсторонений, що вчинено повторно протягом року.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Рідченко М.В. надійшло клопотання, в якому вона просила розглядати справу без їх участі та зазначила, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає в повному обсязі.

Факти допущених порушень підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 162646 від 30.10.2024, диском з відеозаписом, рапортом від 30.10.2024, копією постанови Межівського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2024, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 30.10.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

В протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги всі дані, які містяться в матеріалах справи та оцінюючи їх на рівні з усіма зібраними по справі доказами, з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Правопорушення, як вбачається з протоколу, мало місце 30.10.2024, однак до цього часу водій ОСОБА_1 дії суб`єктів владних повноважень у встановленому законом порядку не оскаржував.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку - на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин виявленого порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи обставини справи та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, що передбачено санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рідченко М.В. в заявленому клопотанні просила також розстрочити йому оплату штрафу на 6 місяців рівними частинами, посилаючись на скрутне матеріальне становище порушника, так як він є військовослужбовцем та у зв`язку з поганим забезпеченням змушений самостійно купувати все необхідне для проходження служби в зоні бойових дій, тому не має можливості оплатити штраф одним платежем.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали клопотання та матеріали справи, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) визначені Законом України «Про виконавче провадження».

За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Проте, подане клопотання є необґрунтованим, оскільки заявником належно не обґрунтовані підстави розстрочки сплати штрафу, обставини, що ускладнять виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення або зроблять його неможливим. Також заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували матеріальне становище порушника, наявність чи відсутність джерел доходу.

Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим сторони мають право звернутись до суду, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання.

Суд також враховує роз`яснення, викладені в абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26 грудня 2003 року, що при вирішенні заяв сторони про відстрочку виконання судового рішення, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутності у нього майна яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно з ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Розстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення є винятком із загального правила.

Воно можливе, наприклад, у зв`язку з тяжкою хворобою особи, яку притягнуто до відповідальності, якщо цей факт підтверджено документом лікувальної установи; у зв`язку зі складними сімейними обставинами або іншими серйозними причинами, що об`єктивно перешкоджають невідкладній реалізації постанови.

Слід зазначити, що лише одне посилання заявника на скрутне матеріальне становище за відсутності інших доказів не може бути підставою для надання розстрочки в оплаті штрафу.

Крім того, штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів.

По суті, штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її права власності на певну суму грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки, невигідні для винуватої особи. Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямовано саме на створення істотних матеріальних наслідків для винуватої особи, який за змістом клопотання хоче їх уникнути шляхом сплати у вигідний для нього спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення, запропонований засудженим механізм розстрочки штрафу взагалі протирічить приписам КУпАП щодо строків його сплати.

Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції.

Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

За таких обставин, задоволення клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Рідченко М.В. про безпідставне розстрочення сплати штрафу допускає можливість невиконання судового рішення, що протирічить приписам статті 23 КУпАП про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.

Фактично доводи заявника зводяться до прохання суду створити йому зручні, комфортні умови для сплати штрафу, що очевидно суперечить меті накладення адміністративного стягнення та не сприятиме як індивідуальній, так і загальній превенції.

Оскільки при розгляді клопотання про розстрочку виконання адміністративного стягнення в частині сплати штрафу заявником не було надано належних та допустимих доказів наявності обставин, передбачених ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності яких суд може прийняти рішення про таку розстрочку, а також враховуючи, що нормами КУпАП не передбачено наявності інших обставин (підстав), при існуванні яких можливо розстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання та необхідність відмови в його задоволенні.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.2, 279, 280, 283, 284, 285, 301, 304 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Рідченко Марії Володимирівни про розстрочення сплати штрафу відмовити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34000 грн) на р/р UA0020001, отримувач коштів: ГУК Харків обл/Харківобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , судовий збір у дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (605,60 грн) на рахунок отримувача: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами обчислювати з дня здачі або вилучення посвідчення водія.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу (68000,00 грн); витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її проголошення. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: С.А. Оболєнська