Справа № 750/7753/25 Головуючий у 1 інстанції Кузюра М. М.
Провадження № 33/4823/635/25
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Дворніченка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Дворніченка М.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 28.05.2025 року о 19:13 год. ОСОБА_1 у м. Чернігові по вул. Спортивній, 11, керував транспортним засобом «ВАЗ-210990», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер Алкотест, результат 1,07 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду в частині накладення стягнення, притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на накласти на нього стягнення у виді штрафу 17000 грн без позбавлення права керування транспортними засобами.

Не оспорюючи фактичних обставин правопорушення та доведеності вини, посилається на норми міжнародного права та Європейського Суду з прав людини, Конституційні норми щодо індивідуалізації відповідальності особи, зважаючи на відсутність у КУпАП статті, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом, посилаючись на таку норму КК, просить застосувати аналогію права, врахувати наявність пом`якшуючої відповідальність обставини, відсутність обтяжуючої та накласти стягнення, нижче встановленого санкцією, без позбавлення права керування транспортними засобами. Просить врахувати особу ОСОБА_1 , те що він працює на підприємстві ДП «УКРСІВЕРБУД» ЗАТ «ДСК» водієм автотранспортних засобів 1 класу (міксер) з 03.04.2023 по теперішній час та в силу специфіки посади повинен мати право керування транспортними засобами. Вказана обставина підтверджується довідкою з місця роботи та позитивною характеристикою. І втрата такого права позбавить його можливості працювати та призведе до втрати джерела доходу. Тому виходячи із принципів справедливості, вважає можливим не застосовувати стягнення у виді позбавлення права керування щодо його підзахисного.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити із викладених підстав.

Допитаний у суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 , як керівник характеризував ОСОБА_1 виключно позитивно, пояснив, що знає його по роботі як відповідального, сумлінного працівника, який працює водієм автотранспортних засобів і позбавлення його права керування призведе до втрати роботи.

Вислухавши апелянта та його підзахисного, свідка, дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як убачається з матеріалів справи, суд дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху.

При цьому апелянт у своїй апеляційній скарзі фактичні обставини справи не оспорює, вважає в цій частині постанову суду законною.

Зазначає, що суд апеляційної інстанції може застосувати положення ст. 69 КК України за аналогією закону та призначити більш м`яке адміністративне стягнення ніж це передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З приводу вказаних доводів захисника, апеляційний суд приходить висновку, що аналогія закону застосовується виключно, якщо відповідні суспільні відносини нормативно не врегульовані, тобто існує прогалина у законодавстві.

У чинному КУпАП дійсно наявні деякі прогалини, які за аналогією закону можуть регулюватися іншими актами законодавства, однак, питання призначення адміністративного стягнення чітко врегульовано главою 4 КУпАП, і будь-якої прогалини у даному випадку не існує, як і підстав застосувати аналогію закону.

Більше того, законодавцем окремо передбачено неможливість застосування до правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, звільнення від відповідальності за малозначність, що вказує на його підвищену суспільну небезпечність.

З наведених вище мотивів, суд відхиляє доводи захисника про можливість за аналогією закону застосувати до цих правовідносин положення ст. 69 КК України та накласти стягнення більш м`яке, ніж передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини.

Відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність є щире розкаяння, обставини, що його обтяжують, під час судового розгляду не встановлено.

Адміністративне стягнення накладене судом з дотриманням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та у межах санкції частини статті за дане правопорушення, яка є безальтернативною.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай