КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5047/25
Провадження № 3/552/988/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2025

04 серпня 2025 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Степаненко А.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Нечая Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з УПП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2025 року, о 01 год 35 хв, у м. Полтава, по вул. Олександра Лютого 17, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом CHERY S11 QQ н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу DRAGER ALKO TEST, так і у лікаря нарколога КП «Полтавський обласний центр терапії і залежностей ПОР» відмовилась у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що 17 червня 2025 року, о 01:35 год, керувала автомобілем твереза, рухалась на автозаправну станцію. 16 червня 2025 року приблизно о 17:00 год вона випила слабоалкогольний напій King's Bridge. Факт вдмови пройти медичний огляд ОСОБА_1 визнала, мотивуючи тим, що перелякалась.

Захисник Тарасенко М.В. просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 364086 від 17.06.2025 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є незаконним, винесеним з порушенням чинного законодавства та є таким, що не містить доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, докази долучені до протоколу є неналежними та недопустими. Звернув увагу, що працівником поліції - поліцейською взводу № 1 роти № 2 БУПП в Полтавській області ДПІ капралом поліції Кода Єлизаветою поставлено запитання, куди саме ОСОБА_1 прямує в комендантську годину, при цьому не повідомивши правових підстав для зупинки транспортного засобу. Вважає, що ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції без законних на те причин. У матеріалах справи наявне Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виписане працівником поліції - поліцейським взводу № 1 роти № 2 БУПП в Полтавській області ДПП капралом поліції ОСОБА_2 нібито 17.06.2025 о 02 год 05 хв. Однак, в ході перегляду відеозапису з боді камери № 470236 який є невід?ємним додатком до протоколу встановлено, що ОСОБА_2 в цей час знаходився в службовому автомобілі та встановлював територіальну приналежність місця вчинення адміністративного правопорушення після чого не виходячи з автомобіля разом з ОСОБА_3 складав адміністративний протокол, що ставить під сумнів складення даного направлення в зазначену дату та час, що може свідчити про фальсифікацію такого документа. Окрім цього, на відеозаписі відсутня фіксація факту вручення чи пропозиції вручення ОСОБА_1 направлення на огляд всупереч зазначення його поліцейським Франчуком В.Є. в якості додатку до протоколу. Право на захист ОСОБА_1 було роз`яснено вже після складання протоколу.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , захисника Нечай Д.А., дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши відеозапис, вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується, а її дії кваліфіковано правильно.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності може бути притягнута особа за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

ОСОБА_1 зазначених вимог чинного законодавства не виконала, що й призвело до вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 364086 від 17.06.2025, відповідно до якого 17 червня 2025 року, о 01 год 35 хв, у м. Полтава, по вул. Олександра Лютого 17, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом CHERY S11 QQ н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу DRAGER ALKO TEST, так і у лікаря нарколога КП «Полтавський обласний центр терапії і залежностей ПОР» відмовилась у присутності двох свідків.

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 17 червня 2025 року ОСОБА_1 керувала транспортним засобом CHERY S11 QQ н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовилась від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Відеозаписом обставин події, на якому поведінка ОСОБА_1 , порушення її мови свідчить про наявність в неї ознак алкогольного сп`яніння. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі, ОСОБА_1 категорично відмовилась, заперечень з цього приводу ніяких не висловлювала.

Сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду був причиною складання протоколу про адміністративне правопорушення за п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Посилання захисника щодо складення направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не спростовує вини ОСОБА_1 , яка відмовилась від огляду на стан сп`яніння і така відмова була беззаперечною. Тому його аргументи у цій частині є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Також не заслуговують на увагу посилання захисника про незаконну зупинку ОСОБА_1 , оскільки зупинка відбулась в період комендантської години. Суд зазначає, що при введенні воєнного стану, застосовуються такі заходи правового режиму воєнного стану як комендантська година. Комендантська година (заборонений час) - це заборона військовою адміністрацією в певний час доби і на певний час перебувати на вулицях та в громадських місцях мешканцям населеного пункту, де встановлено Президентом України воєнний стан.

Контроль дотримання комендантської години мешканцями населеного пункту покладається військовим комендантом на спеціально виділені для цієї мети комендантські патрулі, до складу яких входять поліцейські Національної поліції України та військовослужбовці ЗС України та можуть залучатися військовослужбовці Національної гвардії України та державної прикордонної служби України.

У разі порушення комендантської години, комендантський патруль та правоохоронці можуть, серед іншого, зупиняти транспорт, перевіряти у громадян, у тому числі водіїв, документи, а в разі потреби, проводити огляд транспортних засобів, особистих речей та багажу.

Таким чином, працівники діючи в межах повноважень та у спосіб у спосіб, встановлений Законом України «Про національну поліцію» та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правомірно зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 .

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, та складанні протоколу про адміністративні правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Також не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що поліцейські не своєчасно роз`яснили права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, чим порушили право на захист.

На відеозаписі зафіксовано момент роз`яснення ОСОБА_1 прав, зокрема і права на захист. Після роз`яснення ОСОБА_1 не заявляла поліцейським, що бажає залучити адвоката.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, тому протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали є допустимими доказами.

Проаналізувавши докази у справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки остання керувала транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилась пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Отже, посилання захисника на незаконність складання протоколу відносно ОСОБА_1 є непереконливими.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та має бути притягнута до адміністративної відповідальності.

При визначенні виду і розміру стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, яка є водієм у розумінні Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, має посвідчення водія, а також ступінь її вини.

За наведених обставин суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Саме таке стягнення, на думку суду, є достатнім для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 276-280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) на користь Державної судової адміністрації України, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Любчик