справа №176/1580/25
провадження №3/176/454/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнов К.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2025 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області надійшли два протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №292293 від 06.04.2025 року, складеного на ОСОБА_1 , останній 06.04.2025 року о 10 год. 10 хв. в Донецькій області, Волноваський район, с.Андріївка-Клевцове, вул.Центральна, буд.25, керував транспортним засобом Volkswagen 14, номерний знак НОМЕР_1 , з явними знаками алкогольного сп`яніння, а саме характерний запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння чи продуття газоаналізатору алкотест Драгер 6810 у встановленому законом порядку відмовився під час застосування технічних засобів відеозапису. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №311104 від 25.04.2025 року, складеного на ОСОБА_1 , останній 25.04.2025 року о 07 год. 30 хв. в Донецькій області, Волноваський район, с.Андріївка-Клевцове, вул.Центральна, буд.25, керував транспортним засобом марки Nissan Navara, номерний знак НОМЕР_2 , з явними знаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Драгер 6810 водій відмовився, що зафіксовано на бодікамеру. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі також відмовився. Від керування водій відсторонений. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь яке з вчинених правопорушень.

З таких підстав вважаю за необхідне об`єднати матеріали відносно ОСОБА_1 в одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не з`явився.

На адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Жмуцького М.В. про об`єднання справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та закриття провадження у справі. В письмовому клопотанні захисник ОСОБА_1 адвокат Жмуцький М.В. зазначив, що працівниками поліції не було задокументовано факту порушення ОСОБА_1 положень ПДР, які б відповідно до ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» давали право працівникам здійснити законну зупинку транспортного засобу. Протиправність зупинки, на думку захисника, ставить під сумнів всю подальшу процедуру виявлення правопорушення.

Крім того, захисник зазначає, що огляд військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, в усіх видах громадського транспорту та в заборонених законом інших місцях (включаючи керування транспортними засобами), проводиться виключно посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах.

Після складання протоколу ЕПР1 №311104 від 25.04.2025 року працівниками поліції ОСОБА_1 належним чином повідомив свого командира про ситуацію, що відбулася. Командир, діючи згідно з вимогами ст.266-1 КУпАП та Постанови КМУ №32, направив ОСОБА_1 до Військової служби правопорядку для проведення належного огляду на стан сп`яніння.

За результатами огляду, проведеного уповноваженими особами ВСП, встановлено, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25.04.2025 року, проведеного уповноваженими особами Військової служби правопорядку результат огляду на стан сп`яніння: проба негативна 0,000 %. За допомогою газоаналізатора вмісту парів алкоголю Алкофор 505 серійний номер №00449 встановлено: результат 0,000 проміле негативний.

Захисник також звертає увагу суду, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, не роз`яснено суть правопорушення та правові наслідки.

Таким чином, на думку захисника, в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а його невинуватість підтверджується належними та допустимими доказами по справі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вони не містять переконливих доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я та Міністерства внутрішніх справ № 1452/735 від 09.11.2015р.:

- п.3 (розділу І) Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці;

- п.1 (розділу ІІ), п.3 (розділу ІІІ) Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року встановлено порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції і порядок проведення такого огляду. Відповідно до даного Порядку результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Із дослідженого судом відеозапису з диску, що долучений до матеріалів справи, а також з пояснень захисника, вбачається, що поліцейскими було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Однак, поліцейськими не було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано відеозапис, зроблений поліцейським на нагрудну боді-камеру. Однак, під час перегляду відеозапису не встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем.

Що стосується відеодоказу, то у п.п.1 п.2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року №28/32999 передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п.5 розділу II Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом III цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене викладене також в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Тобто, відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту з особою до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно цієї особи.

До протоколів про адміністративне правопорушення додано відеозаписи, зроблені поліцейським, які не є безперервними.

Відсутність повного та безперервного відеозапису є порушенням п.4 розділу 2 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 за №1026. Такі дії працівників поліції не відповідають вимогам ч.3 ст.266 КУпАП.

Суд також зазначає, що вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію»:

1) в разі порушення водієм Правил дорожнього руху;

2) в разі очевидних ознак технічної несправності транспортного засобу (відсутність бокових дзеркал, бампера, бите лицеве скло тощо);

3) наявність інформації про причетність водія або пасажирів автомобіля до вчинення ДТП, злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо транспортний засіб перебуває у розшуку;

4) необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення ДТП, злочину, адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

5) залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам ДТП або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів ДТП;

6) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

7) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

8) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв (автомобільна сирена тощо).

Наведений вище перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним.

Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч.2 ст.35 Закону України «Про національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 не виносились постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху перед складанням протоколів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Інспектором належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Заслухавши пояснення захисника Жмуцького М.В., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що належних і допустимих доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять. Крім того, ОСОБА_1 надано досліджений вище письмовий доказ щодо результатів його медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, з якого вбачається, що ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_1 не виявлено, результат тесту на алкоголь від 25.04.2025 року складає 0,000 проміле, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження по справі слід закрити.

Відповідно до ст.247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 266, 283, 284, ч.1 ст.130 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справи № 176/1580/25, № 176/1627/25 з присвоєнням єдиного реєстраційного номера № 176/1580/25, провадження № 3/176/454/25.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Кімал ГУСЕЙНОВ