Справа № 488/2892/25
Провадження № 3/488/796/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

11.08.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м.Миколаєва Торжинська Т.В., розглянувши справи про адміністративне правопорушення №488/2892/25, №488/2893/25, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

- до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 та ч.5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2025 року на адресу суду з Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та за ч. 3 ст. 130 КУпАП, які, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, розглянуті в єдиному провадженні.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1№ 382005, 05 липня 2025 року о 12:27 год., м. Миколаїв, пр. Богоявленський, буд. 234-В водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mitshubishi galant, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом. Правопорушення здійснив повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.5 ст. 126 КУпАП.

До протоколу додані: відеозапис нагрудної камери 474079, 470569, довідка про відсутність посвідчення водія, довідка щодо власника транспортного засобу Mitshubishi galant, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , довідка про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП, копія постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3080004 від 19.09.2024 р., копія постанови Новоодеського районного суду Миколаївської області від 14.02.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 5 ст.126 та ч. 1,2 ст.130 КУпАП.

Крім того, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №381993 05 липня 2025 року о 12:27 год., м. Миколаїв, пр. Богоявленський, буд. 234-В водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mitshubishi galant, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння кінцівок пальців рук, бліде обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, від чого водій відмовився, при цьому двічі протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст. 130 КУпАП.

До протоколу додані: направлення на огляд водія, відеозапис нагрудної камери 474079, довідка про відсутність посвідчення водія, довідка про відсутність зареєстрованих транспортних засобів на ім`я ОСОБА_1 , довідка про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП двічі протягом року, копії постанов Ленінського районного суду м.Миколаєва від 27.09.2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП та Новоодеського районного суду Миколаївської області від 14.02.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 5 ст.126, ч. 1 та ч.2 ст.130 КУпАП.

На виклик суду, який здійснювався шляхом направлення sms-повідомлення на номер телефону, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, достовірність якого засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 , та яке відповідно до довідки про доставку смс, доставлено 16.07.2025 року, ОСОБА_1 не прибув, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до такої відповідальності. Однак, така вимога не є абсолютною та передбачає виключення, зокрема за положеннями цієї статті, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За наведеного вище, з урахуванням наявності доказів щодо належного сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи, такий здійснено за його відсутності.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху регулюються положеннями Закону України Про дорожній рух та Правилами дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За вимогами ст.15 вказаного Закону, кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Відповідно до п.2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Зазначені положення нормативно-правових актів вказують на те, що керування транспортним засобом допускається лише особою, яка отримала відповідне право щодо такого керування.

Диспозицією частини 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та ч.5 даної статті передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в порушення зазначених вимог ЗУ Про дорожній рух та Правил дорожнього руху України, не маючи права на керування транспортними засобами, вдруге протягом року, зокрема 05.07.2025 року о 12:27 годині, здійснював керування транспортним засобом, на доведеність чого, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, також свідчать дані відеозапису з нагрудної камери поліцейського, дані довідки УПП від 07.07.2025 року, відповідно до яких ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував, та на підтвердження повторності такого правопорушення свідчать дані постанови від 19.09.2024 року серії ЕНА№3080004 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та копія постанови Новоодеського районного суду Миколаївської області від 14.02.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 5 ст.126 та ч. 1,2 ст.130 КУпАП.

Дослідивши зміст наданих письмових доказів, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Щодо правопорушення, кваліфікованого поліцейським за ч.3 ст.130 КУпАП, то відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен розуміти правовий статус водія, виконувати обов`язки водія, та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дана позиція повністю відповідає усталеній позиції ЄСПЛ, практика якого згідно статті 17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року, використовується судами як джерело права. Так, у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В даному випадку, це стосується обов`язку водія пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до встановленого порядку, процедура якого визначена положеннями ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (Далі - Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (Далі Інструкція).

Так, відповідно до п.2 розділу І Інструкції - огляду на стан сп`яніння, підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що наведені у п.3 та 4 цього ж розділу.

Відповідно до п.12 розділу ІІ зазначеної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, його огляд проводиться у закладі охорони здоров`я.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, згідно диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, є окремим правопорушенням, що також слідує з положень п.8 вище вказаного Порядку.

На доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, окрім протоколу, додано диск відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зі змісту якого слідує, що водія було зупинено під час керування транспортного засобу - зокрема під час його буксування іншим водієм. Протягом спілкування працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, тремтіння рук, бліде обличчя ( час запису 12:32). Крім того, працівниками поліції додатково перевірено реакцію очей водія ОСОБА_1 на світло та констатована відсутність такої реакції ( час запису 12:33 ). На пропозицію працівника поліції як водію пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та від проходження такого огляду в медичній установі водій відмовився ( час запису 12:37), після чого водієві повідомлено, що буде складений протокол за ст. 130 КУпАП та роз`яснено процесуальні права. Щодо зауважень водія ОСОБА_1 , зафіксованих відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, стосовно того, що він не здійснював керування транспортним засобом, оскільки його автомобіль був на буксируванні іншим транспортним засобом, то дані доводи суд відхиляє, адже у контексті ПДР України буксирування є видом керування транспортним засобом, оскільки включає переміщення одного транспортного засобу іншим, що вимагає від водія виконання певних маневрів та дотримання правил дорожнього руху.

Враховуючи вище викладене, зміст досліджених судом письмових доказів, суд вважає доведеним наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст.130 КУпАП, та необхідним притягнути його до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення, з урахуванням положень ст.36 КУпАП

З огляду на те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (за даними довідки УПП в Миколаївській області від 07.07.2025 року), то останній не є водієм в розумінні Правил дорожнього руху, а тому, з урахуванням санкції ч.3 ст.130 КУпАП, до нього передбачене адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Як слідує зі змісту довідки УПП в Миколаївській області від 07.07.2025 року, за даними МВС України (АІС ІПП національної поліції та НАІС МВС) на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 транспортних засобів не зареєстровано.

За таких обставин, суд вважає за неможливе застосування до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення як конфіскація транспортного засобу.

При вирішенні питання про міру адміністративного стягнення суд приймає до уваги характер вчинених правопорушень, їх суспільну небезпечність, відомості про особу порушника, який раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень. Приймаючи до уваги, що застосованими раніше мірами адміністративного стягнення у виді штрафу не досягнуто мети адміністративного стягнення, тому суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 також належить стягнути суму судового збору на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 36, 283, 284 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком п`ятнадцять діб.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави (р/р UA0026001, одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу.

Згідно з ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Торжинська Т.В.