Провадження № 3/638/3326/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Невеніцина Є.В., за участю секретаря судових засідань Кассіч Н.А., захисника Сидоренка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

20.05.2025 о 20 год. 41 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Москвіч-412» номерний знак НОМЕР_2 по вул. В.Бельського у м. Ізюм Харківської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу

Drager Alkotest 6820 ARLJ-0172, результат 2,41 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився.

Захисник в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом. Водієм був син ОСОБА_1 ОСОБА_2 , а тому протокол про адмінправопорушення складено безпідставно.

Адвокатом Сидоренком Д.О. подано клопотання, в якому він просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування вказав, що доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 матеріали справи не містять, автомобілем керував ОСОБА_3 , який не має права керування транспортними засобами, злякався і побіг до будинку, коли під`їхали працівники поліції. ОСОБА_1 не заперечував проти огляду на стан сп`яніння, щоб не створювати проблем сину. Також вказав, що до справи долучено відеозапис, який є неповним та не є безперервним, що свідчить про його недопустимість у якості доказу по справі. Не зафіксовано першочергове спілкування поліцейських з водієм, повідомлення про причину зупинки транспортного засобу, встановлення особи, яка керувала автомобілем. Звертає увагу, що у протоколі вказано час його складання 10 год. 55 хв, тоді як події мали місце з 20 год. 18 хв. Також працівники поліції не повідомили конкретних ознак алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не відсторонено від керування транспортним засобом, що свідчить про порушення порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння. Крім того, з відеозапису вбачається, що перед продуттям приладу Драгер поліцейські не провели відбір проби навколишнього повітря, прилад був не готовий, індикатор не миготів, а тому результати тестування є недійсними. Також поліцейські не отримали згоди з результатом проведеного огляду ОСОБА_1 , при цьому жодних дій щодо проведення огляду у медичному закладі не здійснено. Таким чином захисник вважає, що вина ОСОБА_1 є недоведеною.

В судовому засіданні за клопотанням захисника допитано у якості свідка ОСОБА_4 , яка надала наступні показання. Вона із ОСОБА_1 перебувають у цивільному шлюбі. 20.05.2025, близько 20 год. 20 год. 30 хв., у двір їх домоволодіння заїхав автомобіль «Москвіч» синього кольору, за кермом перебував її син ОСОБА_2 , 2006 р.н., ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні. Слідом заїхав автомобіль поліції, син забіг у будинок. Працівники поліції стали надягати кайданки на ОСОБА_1 , казали, що він не зупинився, хоча останній не керував автомобілем. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому свідок не пам`ятає, щоб поліцейські пропонували поїхати до лікарні, та склали протокол на ОСОБА_1 , в якому останній не розписувався. На уточнюючі запитання пояснила, що ОСОБА_2 не має прав на керування транспортними засобами, але він вміє їздити. ОСОБА_3 в той день був вдягнутий в куртку, джинси, кросівки, головного убору не мав. ОСОБА_1 був вдягнутий в чорні джинси, мокасини, , кофту, ветровку, можливо, на ньому була кепка. В автомобілі «Москвіч-412» кермо знаходиться з лівої сторони. ОСОБА_1 одразу затримали поліцейські, коли він вийшов з правих дверей автомобіля. Поліції вони не казали, що автомобілем керував ОСОБА_2 , чоловік фактично взяв вину на себе, такі дії вони між собою не узгоджували та не домовлялись про це. ОСОБА_1 не підписав протокол, оскільки на час його складання перебував вже у будинку. В автомобілі знаходилось двоє осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що мало місце 20.05.2025 та полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 839971 від 20.05.2025, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- рапортом інспектора Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Ступанова М. від 20.05.2025, згідно якого 20.05.2025 при патрулюванні м. Ізюм, на вул. В.Стуса було виявлено автомобіль «Москвіч-412» н.з. НОМЕР_2 , який перед пров. В.Стуса в останній момент увімкнув покажчик повороту та повернув. Поліцейські вирішили зупинити автомобіль та попередити водія про те, що покажчик повороту вмикається за 50-100 м до повороту. Сигнал про зупинку подали проблисковими маячками та через гучномовець, проте водій не зупинився, став прискорюватись. Згодом водій зупинився біля будинку та намагався забігти до нього, але вони його затримали, встановили особу, ним виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, результат 2,41 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився. Під час складання протоколу ОСОБА_1 зайшов до будинку та відмовився від його підписання, останнього ознайомлено з правами;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказані ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей), результат огляду 2,41 проміле;

- роздруківкою тесту приладу Drager Alkotest 6820 ARLJ-0172 від 20.05.2025 20-41 год., результат 2,41 проміле з підписом особи, що пройшла тест;

- копією постанови серії ЕНА № 4778261 від 20.05.2025, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адмінстягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у зв`язку з керуванням ним автомобілем «Москвіч-412» н.з. НОМЕР_2 по вул. Бельського у м. Ізюм 20.05.2025 без посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, поліса страхування;

- відеозаписами з бодікамер поліцейських, за результатами дослідження яких встановлено наступне. Перед автомобілем патрульної поліції рухається автомобіль «Москвіч-412», якому подаються неодноразові сигнали про зупинку, на які водій не реагує, не зупиняється, відбувається переслідування впродовж майже 5 хвилин. При намаганні поліцейських обігнати автомобіль «Москвіч-412» на відео зафіксовано, що ним керує чоловік, на голові якого вдягнута кепка. Надалі «Москвіч-412» під`їжджає до домоволодіння, працівники поліції одразу виходять зі службового автомобілю, відеозапис переривається о 20:23:19. Відеозапис продовжується з 20:24:23, зафіксовано перебування ОСОБА_1 , на голові якого вдягнута кепка, біля автомобіля «Москвіч-412» з лівої сторони на відстані 2-3 метрів, поруч знаходяться поліцейські. Під час спілкування ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , юнак на ім`я ОСОБА_6 , вірогідно ОСОБА_3 , не заперечують, що автомобілем керував ОСОБА_1 . Працівник поліції оголосив, що чує від ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 погоджується. Працівник поліції пропонує ОСОБА_1 обрати мундштук для огляду, перевірити герметичність пакування, робить контрольний замір повітря, за результатом якого алкоголь не виявлено. За результатом проходження огляду ОСОБА_1 встановлено 2,41 проміле алкоголю. Поліцейський запитав чи погоджується водій з результатом огляду, пропонує пройти огляд у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 не відповідає та ставить підпис на результаті огляду. В процесі спілкування ОСОБА_1 повідомляє, що він не тікав від поліцейських, а просто їхав, коли поліція гналася за ним. Під час складання протоколу ОСОБА_1 зайшов у будинок, на вимогу поліцейських зупинитися не відреагував, надалі поліцейські просять ОСОБА_1 вийти з будинку для складання матеріалів, ОСОБА_4 повідомляє, що він не вийде.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 2.9.а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вказаному вище правопорушенні та факт порушення ним 20.05.2025 року вимог п. 2.9.а) ПДР.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про недоведеність вини ОСОБА_1 та відсутність у його діях події і складу адміністративного правопорушення спростовуються вищенаведеними належними, допустимими та достатніми доказами.

Позиція захисту щодо керування транспортним засобом 20.05.2025 ОСОБА_3 за результатами розгляду справи не підтвердилася.

Показання свідка ОСОБА_4 , яка зазначила про те, що автомобілем керував ОСОБА_3 , спростовуються іншими доказами по справі.

З цього приводу, суд звертає увагу, що з відеозаписів бодікамер поліцейських встановлено, що автомобілем «Москвіч-412» керував чоловік, на голові якого була вдягнута кепка, тоді як ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що її син - ОСОБА_3 в той день був без головного убору, а ОСОБА_1 , можливо, був у кепці. Крім цього, на відеозаписі зафіксовано, що після переслідування поліцейськими автомобіля Москвіч-412, переривання відеозапису та його відновлення ОСОБА_1 стоїть зліва від свого автомобіля, неподалік від водійських дверей, на голові вдягнута кепка. Разом з тим, свідок надала показання, що ОСОБА_1 одразу затримали поліцейські, коли він вийшов з правих дверей автомобіля.

Також суд вважає неспроможною версію сторони захисту, яку також підтвердила свідок, згідно якої ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не сказали працівникам поліції про те, що автомобілем керував ОСОБА_3 , щоб у останнього не виникло проблем через відсутність права керування транспортними засобами. З відеозапису вбачається, що під час спілкування ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не заперечують, що автомобілем керував ОСОБА_1 , а останній також повідомляє, що він не тікав від поліцейських, а просто їхав, коли поліція гналася за ним. Вказані обставини та відсутність часу й можливості у ситуації, коли поліцейські одразу побігли до автомобіля «Москвіч-412» після його зупинки, для обговорення, досягнення домовленості, узгодження дій ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 із введення в оману працівників поліції беззаперечно свідчать про те, що версія перебування за кермом ОСОБА_3 не відповідає дійсності.

У зв`язку з викладеним, суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_4 , визнає їх неправдивими та такими, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Аналогічні висновки суд робить й щодо письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 20.06.2025, у яких вказані особи зазначають, що транспортним засобом керував ОСОБА_3 .

Оцінюючі інші доводи захисника, суд вказує наступне.

Наданий органом поліції відеозапис дійсно містить переривання з 20:23:19 до 20:24:23, що, як встановлено за результатами його дослідження, обумовлено переслідуванням ОСОБА_1 після зупинки автомобіля «Москвіч-412».

При цьому, на відеозаписі зафіксовано увесь процес виявлення правопорушення, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, процедура складання матеріалів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, докази у справі оцінюються як окремо, так й у сукупності, дані, що містяться на відеозаписі цілком узгоджуються з іншими доказами у справі та відповідають критеріям, визначеним ст. 251 КУпАП.

Таким чином, відеозаписи з бодікамер працівників поліції суд визнає належним доказом вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстави для визнання їх недопустимими доказами відсутні.

Стосовно неповідомлення причини зупинки, суд зазначає, що згідно відеозапису поліцейські пояснювали ОСОБА_1 , що він не зупинився на їх вимогу і це порушення ПДР зафіксовано на бодікамери. Таким чином, працівники поліції діяли у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», згідно із якого поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Відповідно до пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Посилання захисника на те, що у протоколі вказано час його складання 10 год. 55 хв, тоді як події мали місце з 20 год. 18 хв. є помилковим. У протоколі вказано час його складання 20 год. 55 хв.

Доводи адвоката щодо неповідомлення ОСОБА_1 конкретних ознак алкогольного сп`яніння також є необгрунтованими.

На відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції оголосив, що чує від ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота, після чого запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.20153, ознакою алкогольного сп`яніння є, зокрема запах алкоголю з порожнини рота.

Щодо порушення порядку огляду на стан сп`яніння через невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то суд не може погодитися з таким доводом захисника. ОСОБА_1 під час складання матеріалів зайшов в будинок та на прохання поліцейських вийти для продовження оформлення документів не відреагував, що унеможливило виконання працівниками поліції вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП з незалежних від них причин.

Твердження захисника про те, що перед продуванням приладу Драгер поліцейські не провели відбір проби навколишнього повітря повністю спростовується дослідженими відеозаписами, про що зазначено вище.

Посилання адвоката на те, що поліцейські не отримали згоди ОСОБА_1 з результатом проведеного огляду та не здійснили жодних дій щодо проведення огляду у медичному закладі також не відповідає дійсності.

З дослідженого відеозапису встановлено, що після проведення огляду та встановлення результату 2,41 проміле поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи погоджується він з результатом огляду, запропонував пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Вказане питання та пропозицію ОСОБА_1 проігнорував та розписався у роздруківці тесту.

Таким чином, доводи сторони захисту є необгунтованими та не спростовують висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від допиту свідка ОСОБА_3 та клопотання про проведення експертизи з технічного дослідження матеріалів відеозвукозапису захисник відмовився в судовому засіданні, вважав можливим завершення розгляду справи за наявними матеріалами.

У задоволенні клопотань адвоката Сидоренка В.В. про

витребування у Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області належним чином засвідчену копію, що підтверджує калібрування приладу, з якого проводився тест на стан алкогольного сп?яніння 20 травня 2025 року ОСОБА_1 ; належним чином засвідчену копію, що підтверджує повірку приладу, з якого проводився тест на стан алкогольного сп?яніння 20 травня 2025 року ОСОБА_1 ; належним чином засвідчену копію, що підтверджує проходження поліцейським ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, старшим сержантом поліції Тоткал Д.В. навчання по використанню та експлуатації приладу Drager Alcotest 6820 та належним чином засвідчену копію, що підтверджує його ознайомлення з Керівництвом експлуатації приладу Drager Alcotest 6820;

виклик для надання роз`яснень інспектора ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Степанова М.В.

відмовлено постановою суду, ухваленою без виходу до нарадчої кімнати.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, виховання у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством та зміцнення законності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн та які підлягають стягненню з правопорушника.

Крім цього, статтею 253 КУпАП встановлено, що якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Враховуючи, що під час судового розгляду судом встановлено надання свідком ОСОБА_4 завідомо неправдивих показань про обставини адміністративного правопорушення щодо особи, яка керувала автомобілем «Москвіч-412» номерний знак НОМЕР_2 , що були спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, у зв`язку з чим вважає за необхідне направити копії матеріалів справи до Харківської обласної прокуратури для вирішення питання щодо внесення відповідних відомостей до ЄРДР відповідно до статті 214 КПК України.

Керуючись ст. 40-1, 130, 247, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,6 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 307 КУпАПштраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбаченихстаттею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядкуст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 638/10058/25 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 статті 130 КУпАП направити до Харківської обласної прокуратури для вирішення питання щодо внесення в ЄРДР відомостей про вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 384 КК України.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя Є.В. Невеніцин