Дата документу 04.08.2025Справа № 554/8017/25
Провадження № 3/554/1207/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м.Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Троцька А.І., при секретарі Гуренко Д.В., за участю ОСОБА_1 , адвоката - Кіндяка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2, ч.2 ст. 130 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення від 24.05.2025 року серії ЕПР1 №340029 вбачається, що 24 травня 2025 року, близько 00 год 56 хв в м.Полтаві по вул. Серьогіна, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 530», н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 2.9а ПДР України, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія було проведено у медичному закладі КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», висновок №209, позитивний. Проходження огляду фіксувалось із застосуванням технічних засобів відеозапису, а саме боді камер 469265, 470712. Правопорушення вчинено повторно протягом року, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП притягався 31.03.2025 року. За вказані дії відповідальність передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.05.2025 року серії ЕПР1 №340027 вбачається, що 24 травня 2025 року, близько 00 год 56 хв в м.Полтаві по вул. Серьогіна, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 530», н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 2.4 ПДР України, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору з увімкненим спеціальним звуковим сигналом, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні в інкримінованому йому правопорушенні вину не визнав. Вказував, що 24 травня 2025 року він стояв біля автомобіля, біля паркану. Приїхали працівники поліції. Вказали, що він був за кермом. Він повідомляв, що не керував транспортним засобом, але протоколи склали на нього. За кермом був його знайомий ОСОБА_2 , якому належить автомобіль. Євгеній побачивши поліцію почав тікати.

Його захисник адвокат Кіндяк О.І. просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.2 ст. 130 КУпАП, посилаюсь на відсутність доказів зупинки транспортного засобу, відсутність підстав перевірки документів та підстав для огляду ОСОБА_1 , відсутність доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.2 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Так, за правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до п.2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Пунктом 8.9 ПДР України встановлено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою:

а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки;

б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

в) гучномовного пристрою;

г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до Закону, у своїх діях поліцейський керується Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі Порядок), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.

Відповідно до п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС.

Згідно п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.3 Порядку та п.6 Інструкції огляд проводиться двома способами: 1)поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (п.7 Інструкції).

Так, на відеозаписах події зафіксовано: автомобіль поліцейських рухається за транспортним засобом «BMW 530», н.з. НОМЕР_2 , подаючи вимогу про зупинку увімкненим проблисковим маячком синього і червоного кольору; транспортний засіб «BMW 530» не зупиняється, розвертається та на швидкості зникає з поля зору; з 00:55:20 год перебуває поза межами поля зору та о 00:56:07 год «BMW 530» з`являється у полі зору, ОСОБА_1 відходить від автомобіля, інші особи поряд з транспортним засобом відсутні.

Крім того, відеозаписи події містять пояснення ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, однак дані особи, яка на його думку перебувала за кермом не назвав.

Також зафіксовано оголошення підозри про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння та пропозиція пройти огляд на місці або у медичному закладі, погодження ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, доставлення водія до медичного закладу, проходження огляду, складання та оголошення протоколів про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 209 від 24.05.2025 року, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння (п.1 розділу 9 Інструкції 2).

В матеріалах справи мається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 24 травня 2025 року.

Також встановлено, що постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 20 березня 2025 року ОСОБА_1 суд визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Згідно довідки УПП в Полтавській області від 24.05.2025 року, транспортний засіб «BMW 530», н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 .

При таких обставинах, дії працівників поліції узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, а кваліфікація діянь ОСОБА_1 відповідає кваліфікуючим ознакам норм ч.1 ст. 122-2 та ч.2 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, що працівники поліції обмежували права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушували свої службові обов`язки та порушували положення Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 або Конституцію чи закони України, в суді не надано.

Надані стороною захисту завірені нотаріусом письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , не є достатньою підставою для використання їх як доказу в суді. Хоча нотаріальне посвідчення підпису на документі може підтвердити особу свідка, воно не замінює безпосереднього допиту свідка в судовому засіданні після попередження останнього про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань, яке є обов`язковим при допиті свідка. Крім того надані свідком пояснення не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, суперечать зібраним доказам в їх сукупності.

Таким чином, заперечення сторони захисту повністю спростовані дослідженими доказами та розцінюються судом як спроба уникнути адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вбачає у діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Обставини вчинення правопорушень підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, висновком медичного огляду, актом огляду, постановами, довідками, відеозаписами події.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП та обставинами що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП, не встановлено.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу правопорушника, тяжкість вчинених правопорушень та обставини їх вчинення, вважаю за необхідне застосувати адміністративне стягнення у межах санкцій ч.1 ст. 122-2, ч.2 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 23-24, 33-36, 40-1, ч. 1 ст. 122-2, ч.2 ст. 130, 221, 251, 268, 283-284, 317-1 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 гривні;

- за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа скоєних, у виді штрафу у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень (стягувач Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень; розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом 10 діб.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Повний текст постанови виготовлено 06 серпня 2025 року.

Суддя Троцька А.І.