Справа № 214/1186/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., за участю: секретаря судового засідання Попкової Ю.В., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Федосова М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має громадянство України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2025 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №228682 від 23 січня 2025 року у відношенні ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 23.01.2025 о 20.08 год. водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Володимира Великого, біля буд. 37, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, керував транспортним засобом марки Chevrolet Bolt, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. У провину ОСОБА_1 ставиться порушення п.2.5 ПДР України.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Федосов М.М. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно його підзахисного у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог захисник вказав, що його підзахисний не порушував будь-яких правил дорожнього руху, він їхав в крайній лівій полосі для руху, яка була вільна, оскільки на правій полосі дороги велися ремонтні роботи, вона була засипана щебенем, а отже підстав для його зупинки не було. ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння та не мав будь-яких його ознак, його обличчя мало звичайне природне забарвлення, поведінка була адекватною, врівноваженою, прогнозованою, а мова вільна та логічна, він виконував вимоги поліцейських щодо пред`явлення документів. Крім того, його візуальний огляд на місці події працівником патрульної поліції здійснювався в темну пору доби, як наслідок, встановлення останнім неприродної блідості шкіри у ОСОБА_1 викликає очевидний сумнів. Насправді, пред`явлення вимоги ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, за відсутності у нього ознак такого сп`яніння, було викликано його не бажанням прослідувати до ТЦК та СП. Обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають дійсності. Зазначені обставини підтверджуються змістом відеозапису, доданого до протоколу.

Приймаючи до уваги позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Федосова М.М., з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки його участь у судовому засіданні при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, враховуючи участь в судовому розгляді справи його захисника.

Суд, врахувавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення перебування особи, яка керує транспортним засобом, у стані сп`яніння, що встановлено за результатами проходження огляду у встановленому законом порядку на вимогу поліцейського, за умови очевидної наявності ознак сп`яніння. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку. При цьому, склад правопорушення за ст.130 КУпАП передбачає наявність спеціального суб`єкта водія.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Визначаючи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обов`язково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо пред`явлення вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №228682 від 23 січня 2025 року слідує, що водію ОСОБА_1 інкримінується керування 23.01.2025 о 20.08 год. по вул. Володимира Великого, біля буд. 37, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, транспортним засобом марки Chevrolet Bolt, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук та неприродна блідість шкіри.

Від проходження повного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. У провину ОСОБА_1 ставиться порушення п.2.5 ПДР України. Зазначені обставини зафіксовані на нагрудну бодікамеру Motorola VB400 та бодікамери №№475838, 475852, 475764. Також в протоколі ОСОБА_1 по суті свої пояснень зазначив, що надасть пояснення в суді.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 23.01.2025 о 20.08 год. зафіксований на фрагменті відеозапису на диску DVD-R clip-0.

Після зупинки вищезазначеного транспортного засобу та пред`явлення працівником патрульної поліції причин зупинки, ОСОБА_1 пояснив, що рухався по лівій полосі для руху, оскільки покриття на правій смузі було неякісним, що підтверджується відеозаписом clip-3 час 20.13 год..

При цьому, на фрагменті відеозапису clip-1 час 20.59 год. зафіксовано, що на місці зупинки транспортного засобу працівник поліції з`ясовує перебування ОСОБА_1 на військовому обліку, а також пропонує останньому прослідувати до РТЦК та СП для уточнення даних, на що ОСОБА_1 відмовився проїхати до РТЦК та СП.

В подальшому, працівник патрульної поліції, намагаючись з`ясувати причини відмови ОСОБА_1 проїхати до РТЦК та СП, відразу повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри, та запропонував останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився.

При цьому зі змісту всього відеозапису подій не вбачається підстав вважати, що за встановлених обставин ОСОБА_1 очевидно мав будь-які ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки поведінка останнього була адекватною, врівноваженою, прогнозованою, він виконував вимоги поліцейських щодо пред`явлення документів, логічно відповідав на поставлені питання, перепадів настрою, або реакцій на слова та дії працівників поліції не демонстрував.

В свою чергу, виявлене тремтіння пальців рук у ОСОБА_1 виправдано могло бути пов`язано із холодною порою року в темну пору доби, зважаючи на дату зазначених подій 23.01.2025, а також візуальний огляд на місці події в темну пору доби та встановлення неприродної блідості шкіри у ОСОБА_1 викликає очевидний сумнів.

В подальшому на виконання вимог п.8 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, на ім`я ОСОБА_1 виписано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (далі КП «КБЛПД» ДОР») від 23.01.2025, однак ОСОБА_1 не був доставлений до закладу охорони здоров`я відповідно до цього направлення, враховуючи вказану вище позицію останнього.

В свою чергу, відповідно до змісту висновку за результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.01.2025, наданого Комунальним підприємством «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», у ОСОБА_1 не виявлено ознак сп`яніння.

Зазначений висновок зроблений на підставі акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №149, заповненого 23.01.2025 о 22 год. 05 хв., відповідно до якого ОСОБА_1 був перевірений на стан сп`яніння за результатами зовнішнього огляду, з подальшим використанням технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, а також за допомогою лабораторної діагностики, за результатами яких ОСОБА_1 встановлений діагноз тверезий.

Проводячи детальний аналіз подій, зафіксованих на відеозаписі, суд вважає, що позиція сторони захисту про здійснення працівниками поліції психологічного тиску на ОСОБА_1 та не дотримання працівниками поліції вимог Закону та інших нормативно-правових актів, а також безпідставне пред`явлення вимоги пройти огляд на стан сп`яніння вказує на наявність обґрунтованих сумнівів наявності у ОСОБА_1 як ознак наркотичного сп`яніння, так і підстав для пред`явлення вимог останньому пройти огляд на виявлення стану сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису є очевидним факт, що зупинка транспортного засобу марки Chevrolet Bolt, р.н. НОМЕР_1 , який рухався по вул. Володимира Великого, біля буд. 37, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, під керуванням ОСОБА_1 , була безпідставною та не мала на меті першочергову перевірку наявності у водія цього транспортного засобу ознак сп`яніння, оскільки підстави для цього поза розумним сумнівом не було.

При цьому, поведінка ОСОБА_1 відповідала вимогам Закону та поза розумним сумнівом не свідчила про наявність підстав для вимоги працівника поліції пройти огляд останньому на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Всі інші надані суду докази, додані до протоколу, суд оцінює критично, як такі що не спростовують зроблених ним висновків.

Положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення поза розумним сумнівом (рішення ЄСПЛ Авшар проти Туреччини). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини, докази у справі, суд встановив, що матеріали справи поза розумним сумнівом не доводять факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.130 ч.1, 245, 247 ч.1 п.1, 252, 280, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко