Номер провадження: 33/813/1452/25
Номер справи місцевого суду: 522/4606/25
Головуючий у першій інстанції Осіік Д. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2025 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №254623 від 23.02.2025р вбачається, що 23 лютого 2025 року, о 17 годині 31 хвилину ОСОБА_1 , в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, керував автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Артилерійській, 3А, у м.Одесі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у законному порядку в медичному закладі відмовився, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення .

В обґрунтування своїх вимог зазначають, що судом першої інстанції не було здійснено всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та матеріалів справи у зв`язку з чим порушено право ОСОБА_1 на захист.

Вважав, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнано самостійним належним та допустимим доказом наявності вини в інкримінованому правопорушенні , так як він складений з порушенням положень ст. 256 КУпАП та «Інстрцкції з оформлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення…», у зв`язку з тим що в даному протоколі чітко не зазначається, що ОСОБА_1 керував в стані алкогольного сп`яніння, що є суперечливими відомостям у відповідності до складу алміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначав, що у відповідності до наявного відеозапису у матеріалах справи у ОСОБА_1 відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, які були зазначені у протоколі, при цьому зазначав, що останній одразу попередив поліцейських, що в нього наявний «тремор» рук, через травмування.

Вважав, що поліцейськими в порушення вимог діючого законодавства не було роз`яснено процедури оформлення адміністративних матеріалів , а саме те, що при пропозиції проїхати на експертизу ОСОБА_1 не зрозумів, що це була пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, про що він зрозумів коли було складено відносно нього вищевказаний протокол, у зв`язку з чим заперечував відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, суду першої інстанції надав висновок про те, що в його біоматеріалах не міститься наркотичних речовин, чому суд першої інстанції не надав належної оцінки. Також зазначав, що він в під час судового засідання в суді першої інстанції зазначав, що може пройти додаткову медичну експертизу за власний рахунок.

Посилався на те, що з наявного відеозапису в матеріалах справи поліцейськими не зазначалось підстави для зупинки, так як ОСОБА_1 не порушував ПДР України.

Явка в судове засідання

ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання вдруге, в судове засідання призначене на 18.07.2025 року останній не з`явився, надіслав поштою заяву про відкладення, у зв`язку зі знаходженням на лікарняному, в судове засідання призначене на 01.08.2025 року на 10:10 год, до початку розгляду справи жодних клопотань, заяв від ОСОБА_1 не надходило, тому апеляційний суд враховуючи, що останнього було повідомлено належним чином, не з`явився в судове засідання, тому апеляційний розгляд відбувся без явки ОСОБА_1 .. Після проведення апеляційного перегляду справи, 01.08.2025 року о 12:00 годині до Одеського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про відкладення судового засідання, яке вмотивоване перебуванням на лікарняному, враховуючи те, що апеляційний розгляд вже відбувся, апеляційний суд залишає таку заяву без розгляду.

Позиція апеляційного суду

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 7-8, 15 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №254623 від 23.02.2025р;

-довідкою УПП в Одеській області від 10.10.2024р. про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія;

- довідкою УПП в Одеській області, про те, що ОСОБА_1 не піддавався адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП протягом року;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння;

- відеозаписом з місця події, долученого до матеріалів справам з якого вбачається, що ОСОБА_1 , відмовився виконати вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Апеляційним судом перевірено мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив вірний висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №254623 від 23.02.2025р вбачається, що 23 лютого 2025 року, о 17 годині 31 хвилині ОСОБА_1 , в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, керував автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Артилерійській, 3А, у м.Одесі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у законному порядку в медичному закладі відмовився, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння встановлено, що у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті огляду проведеного поліцейськими , виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме : звужені зіниці очей, які не реагують на світло, блідість обличчя, у зв`язку з чим останнього направлено на огляд до КНП «ООМ ЦПЗ» ООР о 17 год. 35 хв. 23.02.2025 року, від якого ОСОБА_1 відмовився.

Відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, встановлено, що транспортний засіб «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 зупинено біля будинку 3А по вул. Артилерійській, м. Одеси за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 , з відео вбачається, що поведінка ОСОБА_1 не відповідає обстановці, працівник поліції в цей час роз`яснює, що останнього зупинено через наявні механічні пошкодження на вищевказаному транспортному засобі характері для ДТП, що відповідає положенням ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію». Надалі поліцейськими запропоновано ОСОБА_1 провести поверхневий огляд, в ході якого ОСОБА_1 зазначив, що в нього в наявності є наркотична речовина «фен», на пропозицію поліцейського останній добровільно дістав пакунки з невідомою речовиною та поклав на кришку багажного відділення вищевказаного автомобілю, при цьому ОСОБА_1 повідомив, що вищевказану речовину зберігає для власного вживання та підтвердив факт того, що перед тим як сісти за кермо автомобілю вжив наркотичну речовину «фен». Надалі поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 , про ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, блідість обличчя, в наслідок чого останньому запропоновано пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння. На пропозицію поліцейських ОСОБА_1 повідомив, що він не має сенсу їхати в мед заклад, так як підтверджує стан наркотичного сп`яніння. Надалі поліцейськими роз`яснено, що якщо ОСОБА_1 не поїде в лікарню для проведення вказаного огляду, вони вимушені будуть скласти протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. На що ОСОБА_1 повідомив, що він не відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, так як сам підтверджує свій стан сп`яніння. Після чого поліцейськими повідомлено ОСОБА_1 , що його дії розцінюються як відмова від проходження огляду, адже останній ухиляється добровільно проїхати в медичний заклад. В результаті чого поліцейськими складено адміністративні матеріали, роз`яснено його права та обов`язки та після чого надано ОСОБА_1 для ознайомлення. Під час ознайомлення ОСОБА_1 підписав протокол без жодних заперечень. Поліцейські не чинили ОСОБА_1 перешкод для того, щоб пройти у медичному закладі огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 свідомо прийняв без будь-якого тиску рішення не їхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 зазначав, що має юридичну освіту та знає свої права та обов`язки.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та на вимогу поліцейського фактично своїми діями та поведінкою відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не було здійснено всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та матеріалів справи у зв`язку з чим порушено право ОСОБА_1 на захист, апеляційним судом на підставі вищедосліджених доказів вважаються такі доводи не слушними, так як з наявного відеозапису чітко вбачається наявність складу адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 , яке не спростовано жодними належними та допустимими доказами з боку сторони захисту.

Щодо доводів апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнано самостійним належним та допустимим доказом наявності вини в інкримінованому правопорушенні , апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими, з огляду на те, що ч.1 ст. 130 КУпАП є бланкетною нормою, в даному випадку ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.2.5 ПДР України, на предмет доказування якої не впливає чітко встановлений стан наркотичного сп`яніння, а достатньо лише наявності ознак наркотичного сп`яніння, які ж сам ОСОБА_1 підтвердив тим, що зазначив, що вжив наркотичну речовину «фен» перед тим як сів за кермо, у зв`язку з тим, що останній не мав сенсу в проходжені процедури огляду на встановлення, шляхом лабораторних досліджень, стану наркотичного сп`яніння, поліцейськими вірно вказано у протоколі про наявність лише ознак наркотичного сп`яніння.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що у відповідності до наявного відеозапису у матеріалах справи у ОСОБА_1 відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, які були зазначені у протоколі, при цьому зазначав, що останній одразу попередив поліцейських, що в нього наявний «тремор» рук, через травмування, апеляційний суд вважає не слушними, адже виходячи з наявного в матеріалах справи відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що вжив наркотичну речовину перед тим як сісти за кермо, та був згоден з тим, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги, що поліцейськими в порушення вимог діючого законодавства не було роз`яснено процедури оформлення адміністративних матеріалів , а саме те, що при пропозиції проїхати на експертизу ОСОБА_1 не зрозумів, що це була пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, апеляційний суд вважає такі доводи не слушними, з огляду на те, що відповідно до відеозапису наявного в матеріалах справи ОСОБА_1 повідомив, що він має вищу юридичну освіту, розуміє свої права та обов`язки, знає, що регулює ст. 130 КУпАП, а тому апеляційний суд вважає, що такі доводи спрямовані на ухилення від відповідальності, при тому, що ОСОБА_1 не заперечував свого стану наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 надав суду першої інстанції висновок про те, що в його біоматеріалах не міститься наркотичних речовин, апеляційний суд зазначає, що такі докази отримані поза процесуальним полем оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП, а саме біологічні зразки відібрано у останнього не двох годин з моменту зупинки транспортного засобу, крім того, такий огляд повинен бути проведений відповідно до інших вимог Інструкції, положення якої зазначено вище, а тому на переконання апеляційного суду такий доказ є недопустимим та невсебічним. Щодо тверджень скаржника, що він в під час судового засідання в суді першої інстанції зазначав, що може пройти додаткову медичну експертизу за власний рахунок, не є процесуально заявленим клопотанням, а тому судом першої інстанції не надавалось йому процесуальної оцінки.

Посилання скаржника на те, що з наявного відеозапису в матеріалах справи поліцейськими не зазначалось підстави для зупинки, так як ОСОБА_1 не порушував ПДР України, апеляційний суд виходячи з вищедослідженого відеозапису встановив, що ОСОБА_1 після його зупинки одразу ж поліцейськими було повідомлено підставу, у вигляді наявних механічних пошкоджень транспортний засіб «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 характерних для ДТП, що є законною підставою зупинки передбаченою ст.35 «ЗУ Про Національну поліцію».

Апеляційний суд зауважує, що доводи апеляційної скарги у своїй сукупності зводяться до незгоди з законністю діями поліцейських, але ж при цьому жодних доказів оскарження дій, бездіяльності поліцейських стороною захисту не оскаржувалось у встановленому законом порядку.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 1 серпня 2025 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький