Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1352/25
Провадження № 3/376/531/2025
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року Суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліції №1 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 № 310159, 24 квітня 2025 року о 00.05 год. ОСОБА_1 в по вул.Садовій в с.Великополовецьке Білоцерківського району Київської області, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2108 , д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння( запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання з`явився представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- адвокат Босенко Ю.Г., та пояснив, що у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом при вищевказаних обставинах, у зв`язку з чим просив провадження по справі закрити.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно д ост. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №310159 від 24.04.2025, у провину ОСОБА_1 ставиться вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке полягає в керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмові від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Так, згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч.1ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності такої ознаки цього адміністративного правопорушення, як керування транспортним засобом.

Відтак, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, при тому відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку.

Проте суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення має узгоджуватись із наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом з точки зору їх допустимості в ході розгляду справи.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Доводи адвоката Босенко Ю.Г. щодо того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом повинні бути підтверджені чи спростовані відповідними доказами, оскільки керування транспортним засобом є необхідною умовою для притягнення до адміністративної відповідальності заст. 130 КУпАП.

Як вбачається із дослідженого відеозапису працівники поліції розмовляють з ОСОБА_1 , який дійсно має ознаки алкогольного сп`яніння, проте останній заперечує керування ним транспортним засобом, а сам транспортний засіб знаходиться в іншому місці, на яке вказаує ОСОБА_1 . При наближенні до транспортного засобу вбачається, що автомобіль не перебуває в стані руху, двигун, світлові прилади вимкнено.

Транспортний засіб ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , 24.04.2025 під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР України не зупиняли, згідно наявного відеозапису.

Отже з дослідженим відеозаписом не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом 24.04.2025 о 00.05год. по вул.Садовій в с.Великополовецьке Білоцерківського району Київської області.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 до того ж і не було відсторонено від керування транспортним засобом, що саме по собі, а також в сукупності з іншими матеріалами справи, свідчить про обґрунтований сумнів в частині самого факту керування транспортним засобом.

З рапорту поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 ППП у м.Біла Церква та Білоцерківському районі Дмитра Шишмарьова вбачається, що громадянкою ОСОБА_2 було повідомлено, що по селу їздить водій в стані алкогольного сп`яніння в автомобілі ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору.

Свідок ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, належним чином здійснити виклик останньої суд позбавлений можливості у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи адреси свідка та засобів зв`язку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі».

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що він, як водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і був зупинений працівниками поліції в процесі руху за порушення ПДР України.

Виявлення ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування неподалік із транспортним засобом, який йому навіть не належить, не доводить факт керування транспортним засобом.

Судом встановлено відсутність належних та допустимих доказів, на підставі яких об`єктивно можна встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на підставі чого суд приходить до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю обов`язкової ознаки (елемента) зазначеного правопорушення - суб`єкта такого правопорушення, а саме водія транспортного засобу, або іншої особи, яка керувала транспортним засобом.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При таких обставинах, враховуючи те, що вина особи не була доведена належними доказами та поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ст.ст.7,130,245,247,251,252,266,268,280,283,284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Г. Батовріна