Справа № 578/273/25 Провадження № 3/591/2404/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проходить військову службу на посаді стрільця-снайпера ВЧ НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

установила:

14.03.2025 близько 00:10 год. солдат ОСОБА_1 в умовах воєнного стану під час виконання обов`язків військової служби на території тимчасового базування підрозділу ВЧ НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_2 був виявлений командуванням військової частини з підозрою на перебування у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а саме: неясна мова, запах з порожнини рота, хитка хода, порушення координації рухів. Згідно медичного висновку №940 від 14.03.2025 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями солдат ОСОБА_1 порушив вимоги статей 13, 59 та 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, тобто вчинив адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дані обставини зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.03.2025 серії КИС №606, складеному старшим офіцером відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку у гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_2 .

У судові засідання, призначені на 31.03.2025, 01.04.2025 ОСОБА_1 не прибув, про призначені судові засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлень за його письмовою заявкою від 14.03.2025.

Розгляд справи у вказані дати не відбувся через неявку особи, відсутність у приміщенні суду електропостачання та неможливість подальшого відправлення правосуддя Краснопільським районним судом Сумської області за місцем розташування суду, що підтверджується наявними у справі документами.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 1105/0/15-25від 22.05.2025 змінено з 2 червня 2025 року територіальну підсудність судових справ Краснопільського районного суду Сумської області шляхом її передачі до Зарічного районного суду міста Суми.

Відповідно до довідки керівника апарату Зарічного районного суду м. Суми за актом приймання-передачі справ та документів від 20.06.2025 у зв`язку зі зміною територіальної підсудності судових справ Краснопільського районного суду Сумської області матеріали справи № 578/273/25 передані до Зарічного районного суду м. Суми, з урахуванням особливостей реєстрації та розподілу справ, визначених рішенням зборів суддів від 27.06.2025 № 13.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 08.07.2025 вирішено відрядити суддю Краснопільського районного суду Сумської області ОСОБА_3 до Зарічного районного суду міста Суми для здійснення правосуддя строком на 1 (один) рік із 14 липня 2025 року.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.07.2025 матеріали справи № 578/573/25 (провадження 3/591/2404/25) передані для подальшого розгляду судді Зері Ю.О.

Розгляд справи призначений на 08.08.2025.

У судове засідання, призначене на 08.08.2025, ОСОБА_1 не прибув, про причини неявки не повідомляв, про призначення справи до розгляду повідомлений шляхом направлення судової повістки в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення згідно письмової заявки особи, а також шляхом направлення судової повістки за місцем проживання особи. Його неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до положень статті 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.

За змістом частини першої статті 7 Кодексу про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягається до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

Статус військовослужбовця ОСОБА_1 підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_3 .

Частина третя статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду і тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Разом з тим Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

Відповідно до положень частин першої, другої, четвертої-восьмої статті 2661 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення. Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби у складі національного контингенту (національного персоналу), може проводитися в медичних закладах, що входять до складу міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки, в яких бере участь національний контингент (національний персонал). Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення огляду регламентована Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 № 32.

Слід зазначити, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, вимоги зазначеного вище Порядку при направленні для огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 дотримані у повній мірі.

В силу положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, до суду надані протокол про адміністративне правопорушення від 14.03.2025 серії КИС №606. До протоколу долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №940 від 14.03.2025; пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 14.03.2025; рапорт ОСОБА_1 від 14.03.2025 про відмову від послуг адвоката та заява ОСОБА_1 від 14.03.2025, в якій він визнає свою вину та просить суворо не карати.

Також при розгляді справи суддею враховані пояснення ОСОБА_1 , зазначені у відповідній графі протоколу, про згоду із змістом протоколу.

Таким чином суддя вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 правом на участь у судових засіданнях та на надання пояснень чи подання доказів не скористався, обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не спростував.

Відповідно до статей 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому пункт 7 статті 247 КУпАП містить імперативне правило, згідно із яким провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень частини другої статті 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.

Так, у справі «Волков проти України»(ОlеksапdrVо1кovv. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень." (§§137, 139).

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.:ОАО NeftyanayaKompaniyaYukosv. Russia, §571).

При розгляді справи встановлено, що протокол серії КИС №606 складений 14.03.2025 за правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 КУпАП, що мало місце 14.03.2025, відповідно, з цієї дати розпочався перебіг тримісячного строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення за вчинення вказаного порушення. Матеріали адміністративної справи надійшли до суду 28.03.2025, водночас судовий розгляд адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_1 відкладався з об`єктивних причин, однак строк, протягом якого на особу може бути накладено стягнення, станом на час розгляду справи судом сплив, що є підставою для закриття провадження у порядку пункту 7 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми (стаття 294 КУпАП).

Суддя Ю.О. Зеря