№ 3/755/4670/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 24 червня 2025 року, о 21 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Audi A4», д/н НОМЕР_1 , у м. Києві, по вул. Воскресенській, 12-Б, не був уважний, при зміні напрямку руху не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого, здійснив наїзд на велосипед Comanche, що призвело до пошкодження транспортного засобу і порушення п. 2.3 б, п. 10.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України.Зокрема, ОСОБА_1 залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10 а Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколами про адміністративне правопорушення не погодився та пояснив, що він не відчув жодного поштовху чи контакту його автомобіля з велосипедом, а він рухався дуже повільно і якби скоїв ДТП, то його б хтось із перехожих наздоганяв би, тому, впевнений, що ніякого зіткнення не було. Зокрема, зазначив, що з відеозаписів вбачається, що він рухався повільно і відсутній момент того, як він, начебто, здійснює наїзд на велосипед, чутно лише звук скреготу металу, але не можливо стверджувати звідки саме він походить. На його автомобілі будь-які механічні пошкодження відсутні. Письмові пояснення, які містяться у матеріалах справи, дійсно були ним написані, і хоч він не погоджується з протоколами про адміністративне правопорушення, але готовий відшкодувати заподіяну шкоду.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що 24.06.2025 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин, їй зателефонував її малолітній син ОСОБА_3 та повідомив, що біля їхнього будинку було пошкоджено його велосипед, а тому, вони викликали працівників поліції. За допомогою камер відеоспостереження було встановлено автомобіль, який здійснив наїзд та з відеозаписів вбачається, що автомобіль «Audi A4», д/н НОМЕР_1 спочатку рухається повільно, потім, чутно скрегіт і даний автомобіль починає прискорюватися та їде з місця події, після чого, до велосипеду підбігає її син та інші діти. Зазначила, що у той час будь-яких інших автомобілів на відеозаписі не зафіксовано. Велосипед знаходився дуже близько до бордюру, оскільки на ньому були припарковані автомобілі і якби водію вказаного вище автомобіля заважав велосипед, він міг би просто зупинитися та попрохати його прибрати, а не вчиняти на нього наїзд. Прохала визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень та не заперечує щодо відшкодування останнім їм заподіяної шкоди, а саме щодо здійснення ремонту велосипеда.

Зокрема, у судовому засіданні за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було переглянуто відеозаписи, які містяться на DVD-R диску, що був долучений до матеріалів справи.

Дослідивши наявні матеріали в їх сукупності, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 375984 та серії ЕПР1 № 375983, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями, рапортом працівника поліції, поясненнями ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні та відеозаписами, які містяться на DVD-R диску, що був долучений до матеріалів справи та переглянутий.

У діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Згідно зі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 40-1, 122-4, 124, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

п о с т а н о в и в:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя