Номер провадження 3/523/3307/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2025 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали які надійшли з УПП в Одеській області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2025 поліцейським Івановим О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 367978 про те, що 20.06.2025 о 19год 15хв, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota, номерний знак НОМЕР_1 , на Об`їзні дорозі, не вибрала безпечної швидкості руху, не впевнилася в безпечності, внаслідок чого здійснила з з`їзд з проїзної частини, чим порушила п. 12.1 ПДР. В результаті ДПТ транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

У судовому засідання ОСОБА_1 не з явилася, надала до суду заяву в якій просила направити матеріали справи до суду міста Києва за місцем її мешкання.

Вирішуючи вказане клопотання суддя виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 257 КУпАП визначено, що протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Частиною другою статті 276 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

При цьому, положеннями Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення (п. 1 Розділу IІІ).

Системний аналіз вказаних положень нормативно-правових актів вказує на те, що саме до дискреційних повноважень посадової особи, уповноваженої на складення протоколу про адміністративне правопорушення, відноситься функція з визначення в який саме суд надіслати матеріалами справи, при існуванні обставин для застосування альтернативної підсудності.

При цьому, слід звернути увагу, що вказана посадова особа, при вирішенні питання про те, в який саме суд надіслати матеріали справи, в першу чергу повинен виходити із загального правила щодо територіальної підсудності розгляду такої справи, визначеного в ч. 1 ст. 276 КУпАП, і лише при наявності об`єктивних і обґрунтованих підстав неможливості розгляду справи в такому порядку, належним чином мотивувавши своє рішення, вирішувати питання щодо надіслання протоколу про адміністративне правопорушення до суду за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника.

Матеріали даної справи надійшли до Пересипського районного суду міста Одеси, тобто за місцем вчинення правопорушення, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 276 КУпАП.

Зважає суд при цьому і на роз`яснення, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 11 червня 2004 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», згідно яких у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП (80732-10), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

З наведеного випливає, що суд не наділений правом визначати підсудність.

З огляду на вищенаведене, правові підстави для направлення справи для розгляду за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме до м. Києва відсутні, так як місце розгляду справи у відповідності з нормою ч. 1 ст. 276 КУпАП визначено органом, який склав протокол, а зміна підсудності, може призвести до порушення строків розгляду справи, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог статей 251,252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

У судовому засіданні підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення, підтверджується матеріалами справи, зокрема: -протоколом серії ЕПР 1 № 367978 від 20.06.2025 про вчинення адміністративного правопорушення; -схемою ДТП від 20.06.2025; -письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, вину ОСОБА_1 доведено матеріалами справи.

Водночас, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, суд враховує вимоги ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, рід занять та майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд доходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності - виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі.

Згідно ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись статтями 22,33,252,283,284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: К.О. Далеко