Справа №: 716/797/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 м.Заставна

суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Шевчук Р.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області відділення поліції №3 (м. Заставна) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Заставнівського районного суду Чернівецької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №307661 від 21.04.2025 року о 15-30 год., ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів).

Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Своїми діями порушив п. 2.5 а Правил дорожнього руху.

Вказані порушення діючого законодавства підпадають під дію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Був належним чином повідомленим, про що свідчить розписка, повернута на адресу суду з відміткою про вручення.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, отримуючи судові виклики, не вжив заходів для явки до суду, не подав до суду письмових заперечень проти протоколу.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положення ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Встановлено, що 21 квітня 2025 року водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 по вул.. Січових Стрільців, 33 в с.Веренчанка Чернівецького району Чернівецької області, не обрав безпечної швидкості руху та дистанції внаслідок чого здійснив з`їзд в кювет, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.. 124 КпАП України. При перевірці документів працівниками поліції було встановлено, що водій ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, вказаними діями порушено п.2.1.а. ПДР України, про що була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4551479 від 21.04.2025 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

В ході судового розбирання встановлено, що від отримання копій протоколів серії ЕПР1 №307661 та Серії ЕПР1 №307647 та постанови Серії ЕНА №4551479 ОСОБА_1 відмовився. Пояснень чи заперечень до протоколу та постанови не надано. Постанова Серії ЕНА №4551479 від 21.04.2025 року ОСОБА_1 станом на 07.08.2025 р. не оскаржена та не скасована.

З рапорту поліцейського СРПП ВП №3 (м.Заставна) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області від 21.04.2025 року вбачається, що під час несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки руху о 17-30 год. 21.04.2025 року на автодорозі в с.Веренчанка по вул. Січових стрільців,33 виявлено автомобіль марки ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_1 , який не вибрав безпечної швидкості руху та не впоравшись з керуванням здійснив з`їзд із автодороги. Встановлено, що у водія ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія , оскільки його він не отримував, внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП. Крім того складено протокол Серії ЕПР1 №307647 за ст.. 124 КУпАП. Крім того, під час спілкування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, тремтіння кінцівок рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці або в найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

З Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21.04.2025 року вбачається що водій ОСОБА_1 відмовився від проведення оглядку на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер».

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.04.2025 р. вбачається, що о 16.55 год. ОСОБА_1 направлявся до Заставнівської БЛ для проведення огляду. В медичний заклад не доставлявся, відмовився. Від надання пояснень з приводу обставин, що стали причиною складання адміністративного протоколу за ст.. 130 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 відмовився.

Диспозицією ст. 130 КУпАП, передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Тобто, якщо водій на місці зупинки транспортного засобу відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів чи відмовляється пройти такий огляд в медичній установі, то своїми діями він порушує вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством,Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України,водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є саме обов`язком водія, а не його правом, а працівник поліції, як уповноважена законом особа, спілкуючись безпосередньо з водієм може виявити перелічені вище зовнішні ознаки сп`яніння, що є підставою для направлення водія для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Отже, ОСОБА_1 , реалізовуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Суд, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, вважає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявні у справі докази доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 33-35, 38, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Шевчук Р.М.