П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2025 Справа №607/13573/25 Провадження №3/607/5433/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 371620 від 24.06.2025 вбачається, що 24.06.2025 о 15 год 40 хв, в м. Тернополі по вул. Енергетична, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Suzuki Grand Vitara», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, перед початком маневру не переконався, що це буде безпечним, виконуючи маневр перестроювання з лівої смуги в праву не надав переваги в русі та допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz E 320D», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , котрий рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнала та підтримала подані письмові пояснення. В обгрунтування яких зазначила, що на момент дорожньо-транспортної пригоди вона керувала автомобілем «Suzuki Grand Vitara», ДНЗ НОМЕР_3 , та рухалася в крайній лівій смузі зі сторони вулиці Збаразька на кільцеве перехрестя. Перебуваючи на внутрішній полосі кільця, здійснювала маневр перестроювання з внутрішньої полоси у зовнішню для подальшого з?їзду з кільця в напрямку вулиці Текстильна. Цей маневр виконувався з урахуванням вимог Правил дорожнього руху України, зокрема з дотриманням правил руху по смугах, необхідних заходів обережності, включаючи ввімкнення покажчика повороту, що відповідає вимогам п. 10.2 ПДР, який зобов?язує водія подавати сигнали перед початком маневру. Під час маневру перестроювання, рухаючись з помірною швидкістю, вона, будучи переконаною в безпеці своїх дій, увімкнувши покажчик повороту, не могла передбачити того, що водій автомобіля «Mersedes-Benz E320», ДНЗ НОМЕР_2 , порушуючи правила, змінив траєкторію руху та здійснив з?їзд на третій виїзд, що призвело до зіткнення з її транспортним засобом. Вона не могла передбачити таке порушення з боку водія ОСОБА_2 та вчасно зреагувати і вжити заходів для уникнення зіткнення. Автомобіль «Mersedes-Benz Е320», ДНЗ НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 до виїзду на кільце рухався в середній смузі. Замість того, щоб дотримуватися правил руху на кільці та виконати з?їзд на другий виїзд (відповідно до знаку 5.16 відповідно до знаку 5.16 «Смуга руху», передбаченого ДСТУ 2587:2010 «Знаки дорожні. Загальні технічні вимоги»), здійснив маневр у бік третього з?їзду. Цей маневр був виконаний із порушенням вимог ПДР, зокрема п. 10.1, який зобов?язує водіїв рухатися по дорозі з урахуванням дорожніх знаків, розмітки та умов, що склалися, а також п. 10.3, який регулює маневрування на перехрестях), ОСОБА_2 здійснив маневр у бік третього з?їзду. Цей маневр був виконаний із порушенням встановлених вимоги оскільки рух на третій з`їзд із середньої смуги заборонено та не передбачено розміткою. Таким чином, раптовий маневр автомобіля «Mersedes-Benz Е320», ДНЗ НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , здійснюючи з?їзд на третій виїзд, створив аварійну ситуацію, що ускладнила її дії, оскільки вона не могла правильно оцінити траєкторію руху його автомобіля, що сприяло зіткненню. Водночас вказала, що зіткнення сталося внаслідок порушення з боку водія автомобіля «Mersedes-Benz Е320», ДНЗ НОМЕР_2 , ОСОБА_2 п. 10.1 та п. 10.3 ПДР, яке вона не могла передбачити. Відтак зазначила, що водій автомобіля «Mersedes-Benz Е320», ДНЗ НОМЕР_2 , ОСОБА_2 має бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки його порушення правил руху стало основною причиною аварійної ситуації, яка призвела до зіткнення.

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча судом здійснювалися заходи щодо його належного повідомлення за адресою місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КупАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 245 КупАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом із тим, згідно з положеннями ч. 2 ст. 251 КупАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ході судового розгляду встановлено, що матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, не містять достатніх, належних та допустимих доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до матеріалів справи додано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 371620 від 24.06.2025; диск із відеозаписом; схему місця ДТП, яка сталася 24.06.2025 о 15 год 40 хв, в м. Тернополі по вул. Енергетична, 2; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 24.06.2025; довідку УПП в Тернопільській області ДПП від 25.06.2025 про те, що ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія серії НОМЕР_4 .

Надаючи оцінку наявним у справі доказам про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, суд дійшов висновку, що доводи поліцейського, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 371620 від 24.06.2025, про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, передбачених п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього рух, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху) - ґрунтуються на припущеннях, оскільки в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б підтверджували винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у порушенні вищевказаних Правил дорожнього руху.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП, яка є бланкетною, адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 10.3 Правил дорожнього руху у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Саме порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, на думку працівника поліції, стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, та як результат, пошкодженням транспортних засобів.

Заперечуючи свою винуватість у вчиненні вищевказаного правопорушення, ОСОБА_1 посилається на те, що у ситуації, яка склалася, вона не порушила жодного пункту Правил дорожнього руху України. На момент дорожньо-транспортної пригоди вона керувала автомобілем «Suzuki Grand Vitara», ДНЗ НОМЕР_3 , та рухалася в крайній лівій смузі зі сторони вулиці Збаразька на кільцеве перехрестя. Перебуваючи на внутрішній полосі кільця, здійснювала маневр перестроювання з внутрішньої полоси у зовнішню для подальшого з?їзду з кільця в напрямку вулиці Текстильна. Цей маневр виконувався з урахуванням вимог Правил дорожнього руху України, зокрема з дотриманням правил руху по смугах, необхідних заходів обережності, включаючи ввімкнення покажчика повороту, що відповідає вимогам п. 10.2 ПДР, який зобов?язує водія подавати сигнали перед початком маневру. Під час маневру перестроювання, рухаючись з помірною швидкістю, вона, будучи переконаною в безпеці своїх дій, увімкнувши покажчик повороту, не могла передбачити того, що водій автомобіля «Mersedes-Benz E320», ДНЗ НОМЕР_2 , порушуючи правила, змінив траєкторію руху та здійснив з?їзд на третій виїзд, що призвело до зіткнення з її транспортним засобом. Вона не могла передбачити таке порушення з боку водія ОСОБА_2 та вчасно зреагувати і вжити заходів для уникнення зіткнення. Автомобіль «Mersedes-Benz Е320», ДНЗ НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 до виїзду на кільце рухався в середній смузі. Замість того, щоб дотримуватися правил руху на кільці та виконати з?їзд на другий виїзд (відповідно до знаку 5.16 відповідно до знаку 5.16 «Смуга руху», передбаченого ДСТУ 2587:2010 «Знаки дорожні. Загальні технічні вимоги»), здійснив маневр у бік третього з?їзду. Цей маневр був виконаний із порушенням вимог ПДР, зокрема п. 10.1, який зобов?язує водіїв рухатися по дорозі з урахуванням дорожніх знаків, розмітки та умов, що склалися, а також п. 10.3, який регулює маневрування на перехрестях), ОСОБА_2 здійснив маневр у бік третього з?їзду. Цей маневр був виконаний із порушенням встановлених вимоги оскільки рух на третій з`їзд із середньої смуги заборонено та не передбачено розміткою.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 долучила фотознімок дорожнього знаку, який регулює рух на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода.

Також відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 24.06.2025 вбачається, що він виїхав на зовнішню полосу на кільце біля «Текстильника», а водій з внутрішньої полоси даного кільця здійснював з`їзд та зробив наїзд на його автомобіль, пошкодивши заднє ліве крило та ліву сторону бампера.

При цьому, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП є саме порушення водієм вимог Правил дорожнього руху що призвело до шкідливих наслідків (пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна) за наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та шкідливими наслідками.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 діяла з порушенням Правил дорожнього руху.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом факт порушення нею п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, які б перебували в прямому причинному зв`язку з подією даної ДТП та наслідками у виді технічних пошкоджень транспортних засобів.

Відповідно до положень ст. 7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Жодних доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували пояснення ОСОБА_1 та підтверджували відомості вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Тому, оцінюючи докази в їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що дії водія ОСОБА_1 , яка здійснювала маневр перестроювання з внутрішньої полоси у зовнішню для подальшого з`їзду з кільця в напрямку вул. Текстильна, керуючись при цьому Правилами дорожнього руху, зокрема пунктами 1.3-1.4, згідно з якими учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, продовжувала рух до зіткнення із транспортним засобом, під керуванням водія ОСОБА_2 , не є в причинно-наслідковому зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_2 , який в свою чергу при керуванні та проїзді кільцевого перехрестя, не дотримався вимог Правил дорожнього руху, зокрема вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» Розділу 33.5 «Інформаційно-вказівні знаки».

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що інспектором поліції протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №371620 від 24.06.2025 стосовно ОСОБА_1 складений передчасно, без встановлення всіх обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди та зібрання належних доказів, а тому суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, слід закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд вважає за необхідне надіслати копію постанови в даній справі до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції для відома та вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «Mercedes-Benz E 320D», номерний знак НОМЕР_2 , та складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 9, 245, п. 1 ст. 247, ст. 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови надіслати до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції для відома та вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «Mercedes-Benz E 320D», номерний знак НОМЕР_2 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька