Дата документу 22.07.2025
Справа № 334/4735/25
Провадження № 3/334/1757/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 139 КУпАП,

встановив:

28.05.2025 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №343998, згідно якого 15.05.2025 року о 21:22 год. в м. Запоріжжя на вул. Антона Незоли, біля буд. №16, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 3234» державний номер НОМЕР_1 допустив витікання бетонної суміші на проїзну частину, чим допустив її забруднення та створив перешкоду для інших учасників дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суддя вважає за можливе справу розглядати без його участі, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 15.05.2025 року є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене. Ним порушено вимоги п.2.3 (ґ) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг, п. 22.2 ПДР України - водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху, а також п. 22.3 (ґ) ПДР України - Перевезення вантажу дозволяється за умови, що він не створює шуму, не піднімає пилу та не забруднює проїзну частину і навколишнє середовище.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджена дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративного правопорушення серія ЕПР1 № 343998 від 28.05.2025 року; актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 28.05.2025 року; фототаблицею місця ДТП; рапортом поліцейського; таблицею на особу та відеозаписом.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, слід врахувати особу правопорушника, її ставлення до правопорушення, характер правопорушення, ступінь її провини.

На підставі викладеного, слід визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у межах санкції у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 340 гривень.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить суму в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП та накласти на нього штраф у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається до органу державної виконавчої служби, який у порядку примусового виконання постанови стягує з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін