Справа № 308/7822/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., за участю секретаря судового засіданні Заяць А.В., прокурора Соколова А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Глеби П.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №223 від 30.05.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , який обіймав посаду головного спеціаліста Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язане з корупцією, як суб`єкт декларування, згідно з підпунктом в) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог пункту 27 розділу XIII «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 08.02.2024 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», тобто до 12.10.2023, подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації від 20.11.2019 № 670-к, ОСОБА_1 переведено на посаду головного спеціаліста Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік до 01.02.2024.

Однак, як вбачається з матеріалів перевірки, зокрема даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 не подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік у встановлений строк до 01.02.2024, а подав її без поважних причин лише 08.02.2024 о 14:26 год., тобто несвоєчасно про що свідчать дані з Єдиного державно реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування НАЗК за посиланням: https://public.nazk.gov.ua/documents/fa64cc8e-e81а-4914-аа5а-9eb499aafl70.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік у ОСОБА_1 - відсутні.

На підставі вище викладеного, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №224 від 30.05.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , який 25.03.2022 звільнений з посади головного спеціаліста Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування, який припиняє діяльність, пов`язану виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та який є суб`єктом відповідальності згідно з підпунктом в) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог пункт 27 розділу XIII «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції», пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 № 958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 № 1153/29283, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 19.05.2025 опублікував на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями «При звільненні», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», тобто до 12.10.2023, подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

За розпорядженням голови Закарпатської обласної державної адміністрації - начальника обласної військової адміністрації від 23.03.2022 № 23-р ОСОБА_1 25 березня 2022 року звільнено з посади головного спеціаліста Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації у зв`язку із скороченням посади внаслідок зміни структури та штатного розпису Департаменту охорони здоров`я обласної державної адміністрації відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Таким чином, ОСОБА_1 припинив повноваження суб`єкта декларування відповідно до підпункту в) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, «При звільненні» до 01.02.2024.

Однак, як вбачається з матеріалів перевірки, зокрема, даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 не подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями «При звільненні» у встановлений строк до 01.02.2024, а подав її без поважних причин лише 19.05.2025 о 23:09 год., тобто несвоєчасно, про що свідчать дані з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування НАЗК за посиланням: https://public.nazk.gov.ua/documents/56740401-cb89-4804-9e8d-50bca0a8dc69.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «При звільненні» у ОСОБА_1 - відсутні.

На підставі викладеного, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №225 від 30.05.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади головного спеціаліста Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації, являючись суб`єктом відповідальності, відповідно до підпункту в) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог пункту 27 розділу XIII «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 19.05.2025 подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік «Після звільнення», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» тобто до 12.10.2023, подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Згідно з розпорядженням голови Закарпатської обласної державної адміністрації начальника обласної військової адміністрації від 23.03.2022 № 23-р, ОСОБА_1 25 березня 2022 року звільнено з посади головного спеціаліста Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації у зв`язку із скороченням посади внаслідок зміни структури та штатного розпису департаменту охорони здоров`я обласної державної адміністрації, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Таким чином, ОСОБА_1 припинив повноваження суб`єкта декларування відповідно до підпункту в) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік «Після звільнення» до 01.02.2024.

Однак, як вбачається з матеріалів перевірки, зокрема даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 не подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік «Після звільнення» у встановлений строк до 01.02.2024, а подав її без поважних причин лише 19.05.2025 о 23:06 год., тобто несвоєчасно про що свідчать дані з Єдиного державно реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування НАЗК за посиланням: https://public.nazk.gov.ua/documents/ec8894d8-941f-4584- 841b-a2bdbe2375d4.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при звільненні у ОСОБА_1 - відсутні.

На підставі викладеного, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2025 об`єднані в одне провадження справи за №308/7822/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за №308/7824/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та №308/7825/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню за вказаною статтею, посилаючись на обставини, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали. Заперечив щодо клопотання захисника про закриття провадження у справі.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Глеба П.О. у судовому засіданні просив закрити об`єднане провадження у справі № 308/7822/25, на підставі статті 38 КУпАП, у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення в частині протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за № 223 від 30.05.2025 року, а також звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, на підставі статті 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю та обмежитись застосуванням усного зауваження до нього. Також надав суду копії повідомлень про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, від 11.04.2025, адресованих ОСОБА_1 Управлінням проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції, у яких визначено десятиденний строк з дня їх отримання адресатом для подання останнім відповідної декларації. Також додано копії поштових конвертів із штрих кодовими ідентифікаторами 279 та 236, які згідно з відстеженням на офіційному сайті Укрпошти вручено одержувачу 10 травня 2025 року. Захисник, враховуючи вказані факти, наполягав, що ОСОБА_1 своєчасно, у визначений уповноваженим органом термін, подано передбачені законодавством види декларацій.

Захисник також зазначив, що за даними протоколу № 223 від 30.05.2025 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день подачі щорічної декларації за 2021 рік, після визначеного законодавством терміну, тобто 08.02.2024, а датою виявлення адміністративного правопорушення є дата складання самого протоколу № 223, тобто 30.05.2025 року, що явно не співвідноситься з чинним законодавством України та усталеній судовій практиці. Пояснює, що днем початку перебігу строку накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП (по факту неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік), слід вважати 08 лютого 2024 року, що на час розгляду справи в суді, в розумінні статті 38 КУпАП, сплинув. Посилання на те, що фактичним моментом виявлення правопорушення є дата складання адміністративного протоколу суперечить наданим ним доказам, тривалість виконання своїх обов`язків не може слугувати причиною несвоєчасності притягнення особи до відповідальності. Правових підстав стверджувати, що інкриміноване правопорушення за викладених у протоколі правопорушення обставин продовжувалося після зазначеного періоду, немає.

Вказує, що ОСОБА_1 19.05.2025 року подано декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на дату звільнення, а саме, на дату звільнення 25.03.2022 року, а також декларації через рік після закінчення повноважень особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік. На момент звільнення ОСОБА_1 у 2022 році законодавством було передбачено обов`язок подання майнової декларації після закінчення воєнного стану. Однак, повідомлень від роботодавця про зміни у законодавстві і відновлення декларування він не отримував, подавши декларацію одразу, як тільки довідався про такий обов`язок.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, пояснив, що в нього не було жодного наміру приховати майновий стан або порушувати законодавство з приводу декларування, який також не змінився з моменту звільнення. Про те, що обов`язок декларування було відновлено та про нові строки подання декларацій його ніхто не повідомляв, телефонних дзвінків з цього приводу з роботи не надходило, а за змінами в законодавстві щодо декларування майнових статків він не слідкував, оскільки не займав посаду державного службовця. Пояснює, що ступінь його вини у вчиненому правопорушення є крайнє незначний, правопорушення допущено на незначний проміжок часу, його вчиненням не заподіяні будь-які негативні наслідки, поза як він посаду державного службовця з 2022 року не обіймає, а будь-яким особам по факту події шкода не заподіяна. На його думку, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної статтею 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Заслухавши позицію прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія.

Як встановлено суддею під час судового розгляду, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, несвоєчасно, без поважних причин, 08.02.2024 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, лише 08.02.2024 о 14:26 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік у ОСОБА_1 - відсутні.

ОСОБА_1 припинив повноваження суб`єкта декларування відповідно до підпункту в) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, «При звільненні» до 00:00 год. 01.02.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями «При звільненні», лише 19.05.2025 о 23:09 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, «При звільненні» у ОСОБА_1 - відсутні.

ОСОБА_1 припинив повноваження суб`єкта декларування відповідно до підпункту в) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік «Після звільнення» до 00:00 год. 01.02.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік «Після звільнення» лише 19.05.2025 о 23:06 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при звільненні у ОСОБА_1 - відсутні.

Відповідальність за порушення ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Підпунктом 1 п. 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» встановлено, що фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.

Враховуючи викладене, у період дії воєнного стану або стану війни в осіб, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII, немає обов`язку, передбаченого ст. 45 цього Закону, щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Проте Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, зазначений обов`язок поновлено.

Відповідно до пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», тобто до 12.10.2023, подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання та оприлюднення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021, «При звільненні», та за 2022 рік «Після звільнення» на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції у ОСОБА_1 судом під час розгляду справи не встановлені.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такої декларації.

В матеріалах адміністративної справи наявні достатні докази, які підтверджують наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Діяння ОСОБА_1 кваліфіковані правильно.

Зокрема вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення №223, 224, 225 від 30.05.2025, листом керівника управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій, повідомленням про факт неподання чи несвоєчасно подання декларації, розпорядженням №23-р, витягами з наказу, витягом (скриншот) з офіційного вебсайту НАЗК «https://publіс.nazk.gov.ua/search» щодо дати опублікування декларацій.

Таким чином ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин, а саме: 08.02.2024 (замість 01.02.2024), подав на офіційний вебсайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021, 19.05.2025 подав на офіційний вебсайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «При звільненні», та за 2022 «Після звільнення» відповідно, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що шестимісячний термін притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №223 від 30.05.2025, закінчився 08 лютого 2024 року, суддя зазначає наступне.

Згідно із ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, має істотне значення як день його вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, листом 16.04.2025 керівник Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасним поданням декларацій ОСОБА_2 повідомив Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України про те, що Національним агентством встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подано декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що днем виявлення правопорушення слід вважати саме 16.04.2025, і саме з цієї дати необхідно відраховувати початок шестимісячного строку для накладення адміністративного стягнення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він діяв неумисно, під час воєнного стану не слідкував за змінами в законодавстві щодо строків подання декларацій, не є підставою для звільнення його від відповідальності.

Поважних причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларацій, зокрема у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні, внаслідок воєнних дій, стихійного лиха, технічних збоїв офіційного вебсайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо, судом не встановлено та на відповідні обставини сторона захисту не посилалась у своїх запереченнях.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності.

Презумпція знання законодавства (лат. Ignorantia juris non excusat незнання закону не вибачається) означає, що кожен вважається таким, що знає закони та інші нормативно-правові акти, які доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст. 33КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, матеріальний стан особи, ступінь її вини, та з урахуванням положень ст. 36 КУпАП приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, захисник клопотав звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

За положеннями пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Як встановлено суддею з пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 30.10.2024 ОСОБА_1 довічно, останній є особою з інвалідністю з дитинства 2 групи, що є підставою для застосування пільги, регламентованої статтею 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 36, 172-6 ч. 1, 283, 284 КУпАП, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (за протоколами про адміністративне правопорушення №223 від 30.05.2025, №224 від 30.05.2025, №225 від 30.05.2025).

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у межах санкції передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 307 та частини другої статті 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик