Справа № 938/692/25
Провадження № 33/4808/587/25
Категорія ч. 2 ст. 204-1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Чекан Н. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Стаценка Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Стаценка Джамала Руслановича, на постанову судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 08 липня 2025 року якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот), стягнуто з судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції за змістом постанови встановив, що ОСОБА_1 у складі групи осіб 03.05.2025 року близько 11.50 годин вчинив спробу перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку 472 прикордонного знаку на відстані 15 км від лінії державного кордону на території Верховинського району Івано-Франківської області в межах прикордонного контрольованого району на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Захисник Стаценко Д.Р., що діє в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Сторона захисту вважає оскаржену постанову незаконною та необґрунтованою через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_1 перебував у контрольованому прикордонному районі (за 15 км до лінії державного кордону України), а не у прикордонній смузі (смужка шириною в 5 км від лінії державного кордону України), що вочевидь ніяк не може свідчити про підготовку ним до незаконного перетину державного кордону України у складі групи осіб, особливо враховуючи, що Верховинський район є одним з туристичних осередків Карпат.

Стверджує, що ОСОБА_1 мав намір повернутись додому та подорож була заздалегідь спланована. Так, 03 травня 2025 року хлопці, зокрема, ОСОБА_1 , мав квиток на поїзд з Ворохти до Києва, де він зараз фактично проживає. Зазначене підтверджується Посадковим документом № 5EBB4826-2C7A70A1-0001, який було придбано ще 26.04.2025 року об 11:18. Згідно з цим Посадковим документом, ОСОБА_1 вирушав з Ворохти 03.05.2025 року о 15:03 та прибував у Київ 04.05.2025 року о 07:38. Зауважує, що Село Верхній Ясенів, в якому зупинився ОСОБА_1 є кінцевою точкою туристичного маршруту «Село Буковець - гора Копілаш - гора Писаний Камінь - село Верхній Ясенів», що підтверджується інформацією з веб-сайту «В похід Карпатами» (посилання на даний маршрут: https://vpohid.com.ua/routes/v/route/102/).

Вказує, що матеріали, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 343295 від 03 травня 2025 року не підтверджують факт незаконного перетинання або спроби незаконного перетинання державного кордону України ОСОБА_1 з групою осіб.

Підсумовує, що протокол про адміністративне правопорушення, «відеозізнання» та усної вказівки про начебто «намір» здійснити адміністративне правопорушення явно не достатньо для висновку про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

В судове засідання апеляційного суду з`явився захисник Стаценко Д.Р., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, просив проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Тому, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

Захисник підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив скасувати постанову судді, провадження у справі закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Заслухавши доводи сторони захисту, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП цих вимог закону належним чином не дотримано.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Диспозиція ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з таких порушень.

Відповідно до ЗУ «Про державний кордон України»:

Державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Державний кордон України на місцевості позначається ясно видимими прикордонними знаками, форми, розмір і порядок встановлення яких визначаються законодавством України і міжнародними договорами України.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Прикордонна смуга встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону України на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм з урахуванням особливостей місцевості та умов, що визначаються Кабінетом Міністрів України. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення.

Згідно з п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. №57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022, в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов хибних висновків.

Досліджуючи матеріали справи доходжу до висновку, що наявних в матеріалах справи доказів недостатньо для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

Так, вважаючи винуватість ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 201-4 КУпАП доведеною, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ№343293 від 03.05.2025 року, пояснення ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_3 , диском із записами відео фіксації (а.с. 8).

Протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки за своєю суттю протокол є процесуальним документом, який складений уповноваженим органом щодо вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП та який є підставою для подальшого провадження у справі. Обставини, викладені в протоколі, підлягають перевірці та оцінці за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зпоясненням ОСОБА_1 , зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ№343295 від 03.05.2025 року, він вказав, що мав намір незаконно перетнути державний кордон України з Румунією з села Голови до села Борша з метою працевлаштування.

На диску із записами відеофіксації, зафіксовані особи чоловічої статі, які представляються, як ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та повідомляють, що мали намір незаконно перетнути державний кордон.

Так, згідно відеозапису (а.с. 8) зафіксовано, що три особи стверджують, що мали намір незаконно перетнути державний кордон України з Румунією.

Будь-яких інших обставин, а саме про спільний перетин державного кордону України, як про це зазначено в змісті обвинувачення, не зафіксовано.

Також на відеозаписі відсутня інформація про роз`яснення особам їх прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Це означає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було дотримано вимоги законодавства щодо роз`яснення особі її прав, таких як право знати, в чому її звинувачують, право на захист, право на надання пояснень, право на адвоката.

Так, згідно відеозапису (а.с. 8) ОСОБА_1 фактично надає свідчення за відсутності будь-яких доказів роз`яснення прав, зокрема, передбачених ст. 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а тому вважаю ці показання за наявності апеляційної скарги, в якій він заперечує свою винуватість та без факту надання таких пояснень безпосередньо суду, не можливо такі пояснення визнати належними та допустимими доказами.

Відповідно доходжу висновку про те, що уповноваженими особами відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 не доведено факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

При цьому, зміст обвинувачення є неконкретним та таким, що порушує право особи на захист, оскільки в обвинуваченні не зазначено фактичні дії особи, які свідчать про вчинення правопорушення.

Відсутні будь-які інші докази, крім пояснень особи, які б свідчили про такі дії, за умови знаходження особи на відстані 15 км від державного кордону, тобто не в прикордонній смузі.

Законодавством встановлено відповідальність, в тому числі за спробу перетину державного кордону.

Разом з тим, посадовою особою, яка складала відповідні матеріали та збирала докази по справі, надані відомості про наявність умислу особи, без фіксації та належного процесуального, з дотриманням конституційних прав особи, оформлення фактів, які б свідчили про безпосередню спробу перетину кордону, та про відповідні дії особи, та про відповідні дії особи, які б могли вказати саме на спробу перетину державного кордону.

Також вважаю, що відсутні будь-які докази, які б свідчили про вчинення правопорушення групою осіб.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність події і складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

За приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Належних та допустимих доказів, якими б підтверджувалася суть адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі, орган, уповноважений на його складання, до матеріалів справи не долучив.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

За таких обставин справа не містить будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП за обставин, викладених у постанові.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Стаценка Джамала Руслановича - задовольнити.

Постанову судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 08 липня 2025 року щодо за ОСОБА_1 ч. 2 ст. 204-1 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло