Справа № 333/6866/24
Провадження № 3/333/47/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Круглікова А.В., за участю захисника Компанієць А.В. в режимі відеоконференції розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який є військовослужбовцем у військовій частині НОМЕР_2 , посада: стрілець, звання: старший сержант, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2024 о 13 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 у м. Запоріжжі по вул. Оріхівське шосе, 14А, керував транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO SPORT д.н.з. НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, тест 2219 (0,74% проміле). З результатом згоден. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України. Про повторність попереджений.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Компанієць А.В. провину ОСОБА_1 не визнала, в ході розгляду справи заявила наступні клопотання про:

-передачу матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за місцем проживання особи;

-зупинення провадження у справі;

-витребування доказів у справі;

-закриття адміністративного провадження у справі № 333/6866/24.

Розглянувши клопотання адвоката Компанієць А.В. про передачу матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за місцем проживання особи, судом відмовлено у його задоволенні з огляду на наступне.

Статтею 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, частиною 1 вказаної статті унормовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Водночас, за ч. 2 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

З огляду на викладене, ч. 2 ст. 276 КУпАП не містить норми щодо можливості розгляду справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за місцем проживання порушника, а саме, в даному випадку, в Петріківському районному суді Кіровоградської області.

Крім того, ОСОБА_1 не наведено жодних об`єктивних підстав та обставин, за яких би унеможливлювався розгляд справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП за місцем вчинення адміністративного правопорушення, тобто у Комунарському районному суді м. Запоріжжя

Також суд виходить з того, що передача розгляду справи за місцем проживання порушника може викликати тяганину в розгляді справи, що, в свою чергу може привести за собою закриття провадження у справі з підстав закінчення строків накладення адміністративних стягнень.

З огляду на викладене, судом відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Компанієць А.В. про передачу матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за місцем проживання особи у зв`язку з необгрунтованістю.

Також, судом відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Компанієць А.В. про витребування доказів у справі, а саме: про витребування в Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області копії:

-сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної

техніки - спеціального технічного засобу «Алкотест Драгер 6820», застосованого при огляді ОСОБА_1 30.07.2024;

- документів (свідоцтво про калібрування), що підтверджують проведення останнього калібрування такого спеціального технічного приладу «Алкотест Драгер 6820», застосованого при огляді ОСОБА_1 30.07.2024;

- інструкції з використання та експлуатації такого спеціального технічного приладу «Алкотест Драгер 6820», застосованого при огляді ОСОБА_1 30.07.2024;

- копію відомостей про сервісне градування приладу «Драгер Алкотест 6820», застосованого при огляді ОСОБА_1 30.07.2024. Відмовляючи у задоволені вказаного клопотання, суд виходив з того, що адвокат Компанієць А.В., яка представляє інтереси ОСОБА_1 під час розгляду цієї справи, жодним чином не позбавлена була можливості самостійно звернутись до Управління патрульної поліції в Запорізькій області із запитом про витребування вказаних документів. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження такого звернення та відмови Управління патрульної поліції в Запорізькій області у наданні витребуваних доказів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення вказаного клопотання відсутні, а тому відмовив у його задоволенні.

Також, розглянувши клопотання адвоката Компанієць А.В. про зупинення провадження у справі № 333/6866/24 до звільнення з військової служби ОСОБА_1 , судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання з огляду на наступне.

Так, за змістом положення ст. 268 КУпАП України, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 ст. 268 КУпАП України визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП України не є обов`язковою.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на отримання правової допомоги та його інтереси у суді при розгляді цієї справи представляла адвокат Компанієць А.В.

Також, суд виходить з того, що ОСОБА_1 за наявності об`єктивної неможливості приймати участь у розгляді справи не позбавлений був можливості письмово викласти свої доводи та заперечення або ж надати свої письмові докази на спростування обставин правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину через захисника.

Водночас, розглядаючи клопотання про зупинення провадження, суд виходить з того, що нормами КУпАП напряму не врегульований порядок зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення (ст.ст. 268, 294 КУпАП), у тому числі і у зв`язку з мобілізацією особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, незважаючи на те, що така норма існує у КПК (ст. 335), згідно якої у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Вказане вище положення кримінального процесуального закону орієнтує суд на те, що перебування особи на військовій службі за призовом під час мобілізації, унеможливлює проведення судового провадження щодо нього та вимагає зупинення такого провадження з метою максимально мобілізувати ресурси для надання збройної відсічі державі-агресору та забезпечити можливість проходження обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації.

Разом з тим, таке зупинення судових справ може створити загрозу реалізації однієї із засад кримінального провадження розумності строків. Ця засада має своєю метою встановити темпоральну межу невизначеності підозри й обвинувачення та гарантувати право насамперед особи, яка притягається до відповідальності, а також інших осіб, права та законні інтереси яких обмежуються під час провадження, від необґрунтованого і надмірного його затягування.

Вирішуючи питання конкуренції положень, які визначають процесуальну форму здійснення судового розгляду (до якої можна віднести також і положення про зупинення судового провадження) та положень щодо обов`язку суду забезпечити розумність строків судового розгляду, суд виходить зі змістовної характеристики належної правової процедури.

Так, недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд, п. 1 ст. 6 якої надає кожній особі право на розгляд справи упродовж розумного строку, яке має на меті забезпечити аби обвинувачений не залишався занадто довгий час під тягарем обвинувачення, обґрунтованість якого має бути доведена (рішення ЄСПЛ у справі «Вемхофф проти Німеччини», заява № 2122/64), тому зміст та форма провадження у справах про адміністративне правопорушення в умовах воєнного стану повинні відповідати основним (загальним) засадам судочинства, передбачених у Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що на переконання суду дозволяє дійти висновку, що зупинення судового провадження можливе за наявності об`єктивних перешкод для його продовження, ураховуючи при цьому реальну можливість ОСОБА_1 брати участь в судових засіданнях, виходячи із роду військ, завдань, які виконує відповідний військовій підрозділ, його дислокації, посади тощо.

З огляду на викладене, жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 за період розгляду цієї справи в суді не мав можливість особисто приймати участь в судових засіданнях, виходячи із роду військ, де він проходить військову службу, завдань, які виконує відповідний військовій підрозділ, його дислокації, посади тощо матеріали цієї справи не містять та адвокатом Компанієць А.В. не надано.

За вказаних обставин,приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, з урахуванням положень ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини (Рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 у справі "Пономарьов проти України") відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи у його відсутності, при цьому, у присутності адвоката Компанієць А.В., яка представляє інтереси особи, відносно якої складений адміністративний матеріали, на підставі письмових доказів наявних в матеріалах справи, для дотримання передбачених КУпАП процесуальних строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вислухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. п. «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, повністю підтверджена фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №809581 від 30.07.2024 у сукупності із рапортом співробітника поліції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом приладу ALCOTEST DRAGER за № 2219, яким встановлено вміст проміле 0,74%; відеофайлами подій за участю ОСОБА_1 , які містяться на DVD-R диску, що знаходиться в матеріалах справи.

Досліджений в судовому засіданні 30.07.2025 відеозапис події містить достовірні дані про вчинення водієм ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та має істотне значення для правильного вирішення даної справи.

На зазначеному відеозаписі об`єктивно за допомогою технічного засобу відеозапису зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення водієм, що мають істотне значення для правильного вирішення даної справи у взаємозв`язку з іншими зібраними доказами.

Зафіксовані на відеозаписові події ніким у встановленому законом порядку не спростовано.

Відтак, відеозапис є належним та допустимим у розумінні ст.251 КУпАП, узгоджується з іншими наявними доказами.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши наведені вище докази, суд дійшов висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху.

В діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме:керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо посилань сторони захисту на необхідність закриття провадження у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є військовслужбовцем, і у зв`язку з цим мав бути проведений огляд відносно нього у відповідності до вимог ст. 266-1 КУпАП, то суд виходить з наступного.

Статтею 266-1 КУпАП визначений порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за виконання обов`язків військової служби військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена ст. 172-20 КУпАП.

Проте, ОСОБА_1 у вказаний у протоколі день та час керував транспортним засобом, тобто виконував функцію водія, та був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом на території м. Запоріжжя, а не на території військової частини. Крім цього, останній, будучи військовослужбовцем, міг бути у відпустці у вказаний період. Докази протилежному суду не надані та матеріали справи не містять.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вказана позиція сторони захисту не підтвердженя зібраними у справі доказами.

Крім того, суд не бере до уваги наданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який згідно вимог КУпАП є недійсним, з огляду на те, що в порушення ст.266 КУпАП даний медичний огляд проводився за відсутності поліцейського.

Все інше, зазначене захисником у поясненнях, на висновки судді не впливає і не є підставою для закриття провадження у справі, не спростовує необхідності визнання винним особи, яка грубо порушила вимоги ПДР.

Так, у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, ухвалюючи дане судове рішення, суд керується також ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (п.58) суд наголошує, що відповідно до принципу належного здійснення правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суду не наведено будь-яких обґрунтованих доводів та не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.

Наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні у судовому засіданні, відповідають вимогам достатності, допустимості та належності та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 «а» ПДР України.

Таким чином, факт скоєння вищевказаного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір в розмірі 605,60 грн. стягується з ОСОБА_1 в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 130, 251, 252, 283-285 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника Компанієць А.В. про закриття провадження у справі відмовити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Платіжні реквізити для сплати адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху:

Отримувач:ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ):37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Номер рахунку (IBAN): UA0008001

Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Адміністративні штрафи у сферізабезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок

Платіжні реквізити для перерахування судового збору:

Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Номер рахунку (IBAN): UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В. Круглікова