ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/395/25 Справа № 707/1393/25 Категорія: ч. 5 ст. 126 КУпАП Головуючий у І інстанції Ушакова К. М. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Побиванця Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 05 квітня 2025 року о 16.20 по вул. Київська в м. Ромни Сумської області керував автомобілем Ford Focus номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування, оскільки позбавлений такого. Правопорушення вчинене повторно протягом року після накладення стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП 23 січня 2025 року.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.

Стверджує, що дане адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було вчинено в стані крайньої необхідності, оскільки останній на той час був військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 та виконував наказ командира щодо необхідності термінової доставки певного вантажу. Зміст виконання даного наказу він не мав права розкривати в силу його таємності. Знаючи, що він був позбавлений права керування транспортними засобами, був змушений пред`явити посвідчення водія свого брата близнюка з метою виконання наказу командира та необхідності терміново продовжити рух на автомобілі. Посилається на ст. ст. 11. 37 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України» та ст. 65 Конституції України.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Побиванця Ю.В., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення збіжні їх змісту, перевіривши матеріали, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Частина 1 статті 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Наведені частини цієї статті визначають, зокрема, таке адміністративне правопорушення: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з п. 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Уповноваженою особою поліції було встановлено, що водій ОСОБА_2 05 квітня 2025 року о 16.20 по вул. Київська в м. Ромни Сумської області керував автомобілем Ford Focus номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування, оскільки позбавлений такого. Правопорушення вчинене повторно протягом року після накладення стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП 23 січня 2025 року. Правопорушення вчинене повторно протягом року відповідно до постанови серії ЕНА № 3464969 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, чим порушив п.2.1.а ПДР України.

Ці обставини знайшли своє відображення у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 197958 від 05 квітня 2025 року.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

Довідкою ст. інспектора САП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Хуторної А. про оплату штрафу за постановою від 23.01.2025 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 4 ст. 126 КУпАП серії ЕНА №3918926 від 23.01.2025.

Письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 05 квітня 2025 року та аналогічними поясненнями під час судового засідання в суді першої інстанції, з яких вбачається, що він керував транспортним засобом, не маючи права керування, оскільки виконував завдання керівництва Військової частини.

Щодо доводів апелянта, що він діяв в стані крайньої необхідності, слід вказати таке.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ст.ст. 17, 18 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно сталої судової практики, стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Попри твердження апелянта, апеляційний суд вважає, що матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 дійсно виконував наказ командира, а саме бойове завдання, про що слушно вказав суд першої інстанції.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП, адже він повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частиною 4 цієї статті - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Побиванця Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2025 року визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 126 КУпАП, - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук