"04" серпня 2025 р. Справа № 363/2971/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 070721 від 22.05.2025, цього самого дня, о 10:05, за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 10, громадянин ОСОБА_1 перевозив організовану групу дітей (у кількості 30 осіб) на транспортному засобі Mersedes-Benz 0408, номерний знак НОМЕР_1 , за маршрутом «Київ Межигір`я», без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив вимоги абзацу третього частини четвертої статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та пункту 69 Постанови КМУ від 18.02.1997 №176. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 164 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 04.07.2025 та на 04.08.2025, ОСОБА_1 не з`явився, при цьому подав до суду заяви про розгляд справи у його відсутності та про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, виклавши свої заперечення.

Враховуючи, наявність у матеріалах справи письмових заперечень ОСОБА_1 щодо обставин, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, а також, що відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи під час розгляду цієї справи не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу без особи, за наявними у справі матеріалами.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частини другої статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Так, частиною першою статті 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди)

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 УКпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому господарська діяльність будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Безпосередня участь це зазначена діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи. Підприємницькою може вважатись лише діяльність з виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг і зайняття торгівлею з метою одержання прибутку. У разі відсутності такої мети немає правових підстав вважати діяльність господарюючого суб`єкта підприємницькою.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у здійсненні діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у наявності умислу. Суб`єктами правопорушення можуть бути особи, яким виповнилося 16 років.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Одним з видів господарської діяльності є підприємництво.

Така діяльність характеризується певною систематичністю та у разі її комерційного характеру, з метою отримання прибутку.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини другої статті 55 Господарського кодексу України, суб?єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Податковий кодекс України під господарською діяльністю розуміє діяльність особи, що пов`язана з виробництвом, виготовленням та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Тобто, під визначенням господарської діяльності розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов?язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак, відомості про системність (три і більше разів протягом року, з метою отримання прибутку) зайняття ОСОБА_1 відповідним видом господарської діяльності в протоколі відсутні, хоча наявність таких відомостей є обов`язковою, оскільки основною умовою настання відповідальності за частиною першою статті 164 КАП України є провадження особою такого виду діяльності три і більше разів протягом року.

Не вказано в протоколі і про те, чи отримувалися ОСОБА_1 кошти за здійснення господарської діяльності, а також, кому ОСОБА_1 надавав послуги перевезення.

У матеріалах справи немає належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій зазначених у диспозиції частини першої статті 164 КУпАП.

Так, як убачається із матеріалів справи, постановою Вишгородського районного суду Київської області від 02.06.2025, справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 164 КУпАП, було повернуто до Управління патрульної поліції у Київській області для належного оформлення та усунення зазначених недоліків, оскільки, як зазначено у вказаному судовому рішенні:

у матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достатні докази того, що ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законодавством порядку як суб`єкт господарювання, зокрема, як фізична особа-підприємець;

матеріали справи не містять будь-якого документа, який підтверджує особу ОСОБА_1 , документів на підтвердження анкетних відомостей особи, яка притягається до відповідальності;

працівникам Управління Патрульної поліції у Київській області у процесі доопрацювання матеріалів справи за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, потрібно надати всі можливі зібрані та наявні докази, які засвідчені належним чином, що будуть підтверджувати та вказувати на всі елементи та ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП вчиненого саме ОСОБА_1 , як суб`єктом господарської діяльності.

20.06.2025 матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 надійшли до суду після усунення недоліків, до яких долучено рапорт старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції майора поліції О.Знов`єва, у якому зазначено про долучення до матеріалів справи витягу з реєстру Державного підприємства «Національні інформаційні системи», а саме: картка водія та паспорт громадянина України на двох аркушах; витяг з НАСа, згідно якого, 22.05.2025 (на момент складання адміністративного протоколу на ОСОБА_2 ) транспортний засіб Mercedes - Benz 0408 номерний знак НОМЕР_2 у праві користування за ТОВ «Зеро Транс Плюс» зареєстрований не був (що підтверджується витягом), натомість 28.05.2025 був зроблений договір оренди транспортного засобу на персону з правом користування (ТОВ «Зеро Транс Плюс»).

А також інспектором, у рапорті, викладено іншу фабулу адміністративного правопорушення, яку просить суд врахувати під час розгляду справи, а саме зазначено: «22.05.2025 о 10 годині 05 хвилин за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вулиця Свято - Покровська, 10, гр. ОСОБА_1 , перевозив організовану групу дітей (у кількості 30 осіб) на транспортному засобі Mercedes - Benz 0408 номерний знак НОМЕР_1 , за маршрутом «Київ - Межигір?я» без документів дозвільного характеру, а саме: договору про нерегулярні пасажирські перевезення, чим порушив вимогу частини третьої статті 42 Закону України «Про автомобільний транспорт», а також без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив вимогу абзацу третього частини четвертої статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та пункту 69 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 №176 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту».

Виходячи з конституційного принципу поділу влади, завдань та функцій судочинства, будь-яка зміна формулювання суті правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не допустима і є порушенням встановленого у державі правового порядку, а також порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд не бере до уваги зазначену у рапорті зміну фабули та формулювання інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є недопустимим, у даному випадку.

Статтею 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Так, у заяві про закриття провадження у справі, ОСОБА_1 зазначив, що 22.05.2025 послуги з перевезення пасажирів - організованої групи дітей здійснювало ТОВ «ЗЕРО ТРАНС ПЛЮС» на підставі Договору №25/05-2025 від 25.05.2025, укладеного з ФОП ОСОБА_3 , а ТОВ «ЗЕРО ТРАНС ПЛЮС» має ліцензію на здійснення внутрішніх перевезень пасажирів автобусами №315 від 27.06.2022. Автобус Mercedes-Benz 0408, з реєстраційним номером НОМЕР_3 , належить на праві користування ТОВ «ЗЕРО ТРАНС ПЛЮС», власник автобусу - ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 зазначив, що, керуючи автобусом, що рухався по зазначеному в протоколі маршруту, він виконував покладені на нього обов`язки як найманий працівник ТОВ «ЗЕРО ТРАНС ПЛЮС» - водій, тобто він не є посадовою особою ТОВ «ЗЕРО ТРАНС ПЛЮС», та він не здійснював пасажирські перевезення на комерційній основі.

Зазначене підтверджується копіями: Договору №25/05-2025 від 25.05.2025; витягу про номер та дату прийняття рішення про видачу ліцензії ТОВ «ЗЕРО ТРАНС ПЛЮС» №185 від 03.04.2024; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mercedes-Benz 0408, з реєстраційним номером НОМЕР_3 ; наказів про прийняття на роботу ОСОБА_1 №20 від 18.01.2022 та №36-К від 11.06.2025 про припинення трудового договору (контракту), які долучено до заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення та у долучених до нього матеріалів достатніх доказів для підтвердження факту вчинення правопорушення, позбавляють права притягнути особу до адміністративної відповідальності. Суд позбавлений права самостійно збирати докази у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, згідно із статтею 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Відсутність та неповнота доказів трактується на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції відповідної статті КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу правопорушення.

За результатом розгляду справи, встановлено відсутність належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме статей 9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративних правопорушень.

Згідно із положеннями статей 279, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися виключно від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично самим судом.

Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, відповідно до пункту 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, суд дійшов висновку, що по даній справі не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт вчинення

ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, оскільки аналіз положень статті 164 КУпАП, зокрема і частина перша цієї статті, її бланкетний характер та матеріали, які надійшли до суду, спростовують підстави для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Додані до протоколу письмові докази не містить у собі фактичних даних, з яких слідує, що ОСОБА_1 у вказаному протоколі місці та у час і дату провадив господарську діяльність від свого імені, отримував за це прибуток, відсутнє належне підтвердження отримання грошових коштів тощо.

Враховуючи сукупність наведених обставин, а також, що протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 40-1, 164, 247, 280, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 164 КУпАП закрити з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Лукач