Справа № 505/79/25
Провадження № 3/505/455/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.07.2025 р. Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Павловської Г.В.

при секретарях судового засідання Киларь Н.Б.

за участю:

адвоката Кузьонного О.І.

у відсутності особи, відносно якої складено адмінпротокол ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД№577665 від 10 грудня 2024 року ОСОБА_1 09 грудня 2024 року о 23 годині 49 хвилин, по вул. Соборна, 260 в м. Подільськ, Одеської області керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засіданні призначені на 29 січня 2025 року, 20 лютого 2025 року, 27 березня 2025 року, 23 червня 2025 року, 11 липня 2025 року та 16 липня 2025 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд постановив проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки адвокат Кузьонний О.І. вказав, що ОСОБА_1 повідомлений судом про час, місце і дату судового розгляду, однак не зміг з`явитись з поважних причин і просив розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 ..

Адвокат Кузьонний О.І. звернув увагу суду, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ОСОБА_1 свою вину не визнає, оскільки вказаного правопорушення не вчиняв і не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а належні та допустимі докази про відмову водія від огляду на стан сп`яніння в матеріалах справи відсутні.

Крім того, адвокат Кузьонний О.І. зазначив, що не складалися та відсутні процесуальні документи, які б доводили наявність та фіксацію ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , а саме запаху алкоголю з порожнини рота і почервоніння очей, а також не складались та взагалі відсутні в матеріалах справи обов`язкові для складання процесуальні документи стосовно нібито відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння.

Зазначив, що під час керування автомобілем та на момент зупинки поліцейськими, ОСОБА_1 не порушив Правил дорожнього руху, які б давали підстави поліціантам зупинити рух транспортного засобу, відповідно до приписів ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» (зупинення транспортного засобу), а із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у тому рахунку з долучених до протоколу відеоматеріалів, не вбачається, що водій під час руху допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 , як водій, не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Кузьонний О.І. вказав, що керований ОСОБА_1 транспортний засіб 09.12.2024 року працівниками поліції був зупинений безпідставно, в порушення приписів ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», та за відсутності жодних порушень ПДР з його боку.

У постанові від 13 жовтня 2022 року по справі № 718/1824/22 суддя Чернівецького апеляційного суду зазначив наступне:

«Крім цього, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Тобто, на думку апеляційного суду, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі висновки апеляційного суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17 ».

Таким чином, всі вимоги працівників поліції стосовно водія ОСОБА_1 після незаконної зупинки керованого ним транспортного засобу являлися неправомірними та такими, які водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені в подальшому процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Кузьонний О.І. зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 від 10.12.2024 року, всупереч вимог вищенаведеного законодавства, відсутні дані про долучення Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та Направлення на огляд водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, а існує лише вказівка, що до протоколу долучені «відео та копії документів», без конкретизації та найменування долучених документів та кількості аркушів. Вказане свідчить та доводить, що Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та Направлення на огляд водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я відносно водія ОСОБА_1 не складалися і вручення водієві вказаних процесуальних документів, а саме копій Акту та Направлення, не відбулося. Крім того, на місці зупинки транспортного засобу водію ОСОБА_1 09 грудня 2024 року працівники поліції не запропонували пройти огляд на стан алкогольного в закладі охорони здоров`я.

Адвокат Кузьонний О.І. звернув увагу суду, що наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис розмови співробітників поліції з водієм складається з трьох окремих відеофайлів, при цьому відеозапис не містить фактичних даних щодо складання відносно водія ОСОБА_1 . Акту огляду на місці зупинки на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та Направлення на огляд водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я.

Також зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 577665, складеного 10.12.2024 року інспектором СРПП Подільського РУП у м. Подільськ, вул. Армійська-202, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння 09.12.2024 року, о 23 год. 49 хв., в м. Подільськ Одеської обл. по вул. Соборна.

В той же час, наявні в матеріалах адміністративної справи на відеодиску три окремих відеофайли датовані 10.12.2024 року, при тому що за даними адмінпротоколу, правопорушення ОСОБА_1 було скоєно 09.12.2024 року, а відтак відеофіксація правопорушення мала початися саме 09.12.2024 року, а не днем пізніше, у зв`язку з чим вказаний відеозапис розмов співробітника поліції з водієм ОСОБА_1 та пропозицій є неналежним та явно недопустимим доказом скоєння датою 09.07.2024 року будь-якого правопорушення, у тому рахунку за участю громадянина ОСОБА_1 , відтак даний відеоматеріал не підлягає дослідженню в судовому засіданні з підстав явної недопустимості.

Також, в порушення ст. 268 КУпАП з даного відеозапису не вбачається, що патрульними поліцейськими були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, попри ніби-то відмову водія від підпису протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши думку авдоката ОСОБА_2 та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Статею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у даному випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11. 2015 за № 1408/27853.

Судом встановлено, що під час керування автомобілем та на момент зупинки поліцейськими, ОСОБА_1 не порушив Правил дорожнього руху, які б давали підстави поліцейським, відповідно до приписів ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» (зупинення транспортного засобу) зупинити рух його транспортного засобу, а відтак із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у тому рахунку з долучених до протоколу відеоматеріалів, не вбачається, що він під час руху допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 , як водій, не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17, у якій викладено наступне:

Згідно частин 2-3, 5-6 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п.7 Розділу-І Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п.1 Розділу-ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.5 Розділу-ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Абзац перший пункту 4 розділу X в редакції Наказу Міністерства внутрішніх справ № 808 від 05.11.2021Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. (п.6 Порядку від 17 грудня 2008 р. №1103).

Тобто, доказом здійснення поліцейським огляду водія на стан сп`яніння або відмови у проходженні такого огляду є Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння … та Направлення на огляд водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я (у конкретному найближчому медичному закладі)…, з відповідними вихідними даними та відмітками, які мають бути долучені до протоколу про адміністративне правопорушення (абзац третій пункту 4 розділу Х Інструкції від 07.11.2015 № 1395 та п.10 Розділу-ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

Вищезазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія з результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права на складання протоколу за ст. 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водію пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового Направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

I лише у разі, якщо водій отримав письмове Направлення та відмовляється від проведення медичного огляду також і в закладі охорони здоров`я, то тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 577665 від 10.12.2024 стосовно ОСОБА_1 не зазначено про долучення Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, та в матеріалах справи такий Акт огляду відсутній.

Також до адмінпротоколу і матеріалів справи не долучено Направлення на огляд водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я (у конкретному найближчому медичному закладі) (додаток № 1 до п.8 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735), що безумовно свідчить про порушення поліцейськими зазначеного вище законодавства України.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений 10.12.2024 відносно ОСОБА_1 сам по собі, без належного процесуального долучення необхідних та обов`язкових додатків та доказів, без додержання належної процесуальної процедури та форми складання протоколу, - не є та не може бути самостійним і беззаперечним доказом наявності складу адміністративного правопорушення.

За відсутності в матеріалах справи Акту огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 та Направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 в закладах охорони здоров`я, слід констатувати, що згідно з приписами ч.ч. 5-6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вказані обставини свідчать про те, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, в порушення ст. 266 КУпАП, не задокументований і не доведений у встановленому порядку.

Також в тексті адмінпротоколу не міститься вказівки на свідків правопорушення або їх відсутність, про роз`яснення процесуальних прав водієві, що є порушенням права на захист, відсутня назва технічного пристрою відеофіксації, його модель та серійний номер.

У протоколі про адміністративне правопорушення, в графі «Гр-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП» - відсутній його підпис, що є порушенням права на захист.

Наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис розмов співробітників поліції з водієм ОСОБА_1 , складається з трьох окремих відеофайлів, тобто відеозапис не було проведено безперервно всупереч приписам діючого законодавства, у зв`язку з чим вказаний відеозапис розмов співробітників поліції з водієм є неналежним та недопустимим доказом скоєння будь-якого правопорушення за його участю 09.12.2024 року.

Адвокат Кузьонний О.І. заперечував проти дослідження у судовому засіданні відеозапису, наявного в матеріалах справи, як такого що створений 10.12.2024 з трьох окремих відеофійлів, тобто з порушенням діючого законодавства, та який за цих підстав являється недопустимим доказом.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (п.5 Розділу-ІІ, п.2 Розділу-ІІІ Інструкції від 18.12.2018 № 1026).

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , відсутні докази скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а наявні в матеріалах справи адмінпротокол та відеозапис, складений з трьох окремих відеофайлів, не можуть являтися допустимими доказами за вказаних вище підстав.

Обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому ст. 62 Конституції України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати лише з співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою, він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Стосовно можливості допиту автора адмінпротоколу в суді, то Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 по справі № 161/5372/17 наголосив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому та об`єктивному сприйнятті обставин справи за відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, оскільки саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

За наслідками розгляду справи Суд зробив висновок, що інспектор не може бути об`єктивним свідком і визнав його свідчення недопустимими доказами по справі, тобто свідчення інспектора в суді не можуть бути доказами правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вже було зазначено, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Таким чином, задля того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення може прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тільки поза розумним сумнівом, тобто фактично за відсутності сумніву.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

А тому, враховуючи вищевикладене суд вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 221, 245, п.1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 266, 283, 284, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.62, 68 Конституції України, ст.ст. 13, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суддя Павловська Г.В.