ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю адвоката Погорілка О.А., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Погорілка О.А., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову Чернівецького районного суду м. Чернівці від 02 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернівецького районного суду м. Чернівці від 02 липня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає з адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, і за його вчинення накладено на нього штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцяти тисячам) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1(один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24.04.2025 о 01 год. 21 хв. керував автомобілем «Пежо» (номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 ) в м. Чернівці по вул. Вокзальна, 38 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкіри, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки і у лікаря-нарколога відмовився.

На вказану постанову адвокат Погорілко О.А., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чернівецького районного суду м. Чернівці від 02.07.2025 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Уважає, що постанова районного суду є незаконною та такою, що була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Стверджує, що на відеозаписах, які містяться у матеріалах справи, не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 у вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення місці і час.

ЄУНСС: 725/3595/25 Головуючий у І інстанції: Галичанський О.І.

НП:33/822/395/25 Головуючий в апеляційній ін-ції : Потоцький В.П.

Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

Зазначає і те, що суд першої інстанції не перевірив пояснення ОСОБА_2 , які записані працівником поліції.

Уважає, що ознаки психічного захворювання ОСОБА_1 були помилково розцінені працівниками поліції і судом як ознаки алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доводи адвоката Погорілка О.А., в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить такого.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказаних вимог районним судом дотримано не було, а його висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідає обставинам справи та є передчасним.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, у тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.10 ПДР водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в тому, що особа має обов`язково керувати транспортним засобом.

Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що 24.04.2025 о 01 год. 21 хв. він керував транспортним засобом марки «Пежо» (номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 ), з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР (а.с.1).

Разом з тим, обставини, викладені у вказаному протоколі, зокрема, факт керування транспортним засобом не підтверджується іншими доказами у справі.

Як вбачається із відеозапису, долученого працівниками поліції у порядку ст.251 КУпАП, такий розпочинається із того, що службовий автомобіль працівників поліції зупиняється поряд із транспортним засобом марки «Пежо». У момент початку відеофіксації вказаний автомобіль перебуває у нерухомому стані, будь-які особи у його салоні відсутні. Також із відеозапису видно, що поблизу автомобіля знаходяться декілька осіб, зокрема ОСОБА_1 , який не здійснює жодних дій, пов`язаних з керуванням транспортним засобом.

Тобто працівниками поліції не було зафіксовано на даному відеозаписі факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Апеляційний суд вважає безпідставними твердження районного суду про те, що відеозаписами підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки таких відомостей вказаний відеозапис не містить.

Також необґрунтованими є посилання районного суду на письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , які містяться на а.с. 7, оскільки із них неможливо встановити, що саме ОСОБА_3 перебував за кермом транспортного засобу.

Так, із зазначених пояснень вбачається лише, що 24.05.2025 року о 01 год. 21 хв. на територію залізничного вокзалу в м. Чернівці заїхав автомобіль марки «Пежо» н.з. НОМЕР_1 , водій якого, вийшовши з транспортного засобу, мав ознаки алкогольного сп`яніння, поводився агресивно, нецензурно висловлювався та погрожував працівникам вокзалу.

Водночас, у вищезазначених поясненнях відсутні будь-які дані, які б вказували на ОСОБА_3 як на особу, яка керувала цим транспортним засобом.

Більше того, такі пояснення, на думку апеляційного суду, надані упередженою особою, зважаючи на те, що згідно з рапортом працівника поліції, який прибув на виклик, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відбувся особистий конфлікт, у ході якого ОСОБА_3 погрожував свідку та висловлювався на його адресу нецензурною лайкою (а.с.9).

Поряд з цим, апеляційний суд зазначає, що вказаний рапорт не може вважатися належним та допустимим доказом факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки його зміст ґрунтується виключно на повідомленні свідка ОСОБА_2 про керування транспортним засобом ОСОБА_3 . При цьому, поліцейський не був очевидцем факту керування транспортним засобом, не здійснював його зупинку, не фіксував будь-яких порушень, пов`язаних із керуванням у стані сп`яніння, а тому його рапорт не містить безпосередніх обставин, які б підтверджували вину ОСОБА_3 .

Водночас, слушними є доводи апелянта про те, що ознаки психічного захворювання ОСОБА_1 були помилково розцінені працівниками поліції і судом як ознаки алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до копії довідки командира військової частини НОМЕР_2 від 29.04.2024 №1505/278, молодший лейтенант ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (а.с.19).

Згідно з копією направлення командира військової частини НОМЕР_2 та начальника медичної служби від 02.05.2025 №1505/1187, тобто вже через декілька днів після подій, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було направлено на стаціонарне обстеження та лікування з подальшим переоглядом ВЛК в умовах ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» з попереднім діагнозом: F31.0 біполярний афективний розлад (а.с.21).

Відповідно до копії направлення командира військової частини НОМЕР_2 від 06.05.2025 №1505/1225, ОСОБА_1 повторно направлено до Чернівецької обласної психіатричної лікарні для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби, з попереднім діагнозом: біполярний афективний розлад, стан гнівливої манії (а.с.23).

Дані копії довідки ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» від 08.05.2025 №3075 свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно перебував на лікуванні у вказаному медичному закладі відповідно до історії хвороби №2417 (а.с.24).

Отже, поведінка ОСОБА_1 , яка була зафіксована працівниками поліції та помилково розцінена як ознаки алкогольного сп`яніння, фактично була зумовлена проявами психічного захворювання, а не ознаками алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, у поліцейських не було підстав для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП, що має наслідком його недійсність (ч.5 ст.266 КУпАП), а складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у даному випадку мало місце без дотримання обов`язкових умов, які законом передбачені як підстави для вчинення такої процесуальної дії.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з урахуванням наведеного вище у своїй сукупності, апеляційний суд уважає, що постанову судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.7, 245, 247, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Погорілка О.А., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Чернівецького районного суду м. Чернівці від 02 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький