Справа № 645/4015/25
Провадження № 3/645/977/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Лисенко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Селіверстової Д.М.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , маючої на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , суду не надано відомостей про притягнення протягом року до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

02.05.2025 близько 18:00 години громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем мешкання: АДРЕСА_2 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків передбачених п.2,п.3,п.4,п.7 ст. 150 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», щодо виховання своєї н/л доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у відносинах з дитиною допускає конфліктність, в наслідок чого дитина з 02.05.2025 пішла з дому, та до 05.05.2025 знаходилась не з родиною в невідомому місці, на уроки не виходила. Мати не приймала усіх заходів щодо розшуку дитини, до поліції не зверталась.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

29.07.2025 на електронну пошту суду надійшла заява ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання на іншу дату у зв`язку з перебуванням дитини ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні.

31.07.2025 ОСОБА_1 з`явилась до суду та була ознайомлена з матеріалами справи в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину визнала частково, повідомила, що інформація надана її донькою шкільному психологу та працівникам поліції не відповідає дійсності. Зазначила, що алкогольними напоями вона не зловживає, вживає алкоголь тільки по святам в невеликій кількості, з донькою має нормальні дружні стосунки, неприязних відносин між ними немає. Суперечки зазвичай виникають на побутовому ґрунті, донька неохоче виконує домашні справи, не прибирає після себе. В ході суперечок вона може з донькою голосно розмовляти, але ніколи не ображає її та не висловлюється на її адресу нецензурно. Суперечки бувають тільки словесні, фізичних ушкоджень ніколи доньці не завдавала. Донька має проблеми зі здоров`ям, вегето-судинну дистонію, через це в неї періодично бувають сильні головні болі, в такі дні вона школу не відвідує, про хворобу доньки вона вчасно повідомляла школу. Однак бувало і таке, що в дні дистанційного навчання вона будила доньку перед початком уроків та йшла на роботу, в той час як донька знову лягала далі спати та не заходила на уроки, про що вона дізнавалась від класного керівника. З приводу обставин зазначених в протоколі пояснила, що працює неофіційно, 02 травня 2025 року в неї був вихідний день, перебувала вдома, алкогольні напої не вживала. В цей день донька зранку поїхала віддавати плакат та затрималась у місті, вона дзвонила їй декілька разів і прохала повернутись додому скоріше, донька на її прохання не зважала. Донька повернулась додому аж ввечері, вона в цей час мила вікна у будинку, коли збиралась виходити з будинку побачила, що донька стоїть в коридорі, тоді вона запитала в неї чи збирається остання проходити в будинок, чи так і буде стояти в коридорі. Ніякого конфлікту в той момент між нею та донькою не відбулось, вона не сварила доньку за те, що та пізно повернулась, не штовхала та не забирала особисті речі. В подальшому оминула доньку в коридорі та пішла на вулицю, де продовжила мити вікна з зовнішнього боку будинку, куди в цей час пішла донька вона не бачила, думала, що вона зайшла в будинок. Коли повернулась до будинку виявила, що доньки там не має, тоді почала їй дзвонити, щоб дізнатись де вона. Донька на її дзвінки не відповідала, тоді вона почала дзвонити родичам та знайомим, які також намагались зв`язатись з її донькою. В подальшому донька написала їй повідомлення, в якому повідомила, що знаходиться у подруги, додому вертатись не збирається, зазначила, що в школу піде, однак відмовилась від того, щоб їй принесли зошити та змінний одяг. На наступний день вона пішла до школи та переконалась, що донька дійсно прийшла до школи. В той день вона спілкувалась з шкільним психологом, який їй і розповів, що донька звернулась до соціального педагога за допомогою, повідомила про проблеми у сім`ї, неприязні стосунки з матір`ю, яка зі слів дитини вчиняє відносно неї насильство психологічного та фізичного характеру. В подальшому психолог провів з нею бесіду та анкетування, надав консультацію як уникнути конфліктів у спілкування з підлітками. Після школи донька додому так і не повернулась, ніякі вмовляння повернутись додому не діяли, донька їй повідомила, що не почуває себе вдома у безпеці, їй потрібен особистий простір. 04 травня 2025 року до неї додому прийшли працівники Служби у справах сім`ї у супроводі працівників поліції, які провели повний огляд будинку, однак в її присутності ніяких актів не складали, а їй для ознайомлення ніяких документів за результатами огляду не надали, спілкувались з її сусідами. Працівник поліції цікавився інформацією про місця де могла перебувати донька та її друзів. В школі в цей день донька була присутня однак додому так і не повернулась. Співробітник поліції надав контакти батьків друзів її доньки. В подальшому вона дізналась, що 05 травня 2025 року донька була вдома у свого друга, з яким відвідує Центр творчості, однак в нього не ночувала, тільки була в гостях, саме мати того хлопця давала їй змінний одяг. Ввечері 05.05.2025 донька повернулась додому, повідомила, що всі ці дні ночувала у подруги, з якою разом ходить до Центру творчості. ОСОБА_1 повідомила суду, що не з другом, не з подругою доньки по Центру творчості вона особисто не знайома, як і з їх батьками, з подругою доньки колись давно один раз спілкувалась по телефону. Значила, що не знала, що друзі значно старші за її чотирнадцятирічну доньку, що їм по сімнадцять років. Пояснила, що до поліції за допомогою не зверталась так як знала, що донька перебуває у подруги та відвідує школу, вважала, що донька швидко заспокоється та повернеться додому. 11 червня 2025 року її з донькою запросили до відділка поліції, де у них відібрали пояснення та склали адміністративні протоколи. Працівники поліції не ознайомили її з поясненнями доньки, про їх зміст їй стало відомо вже після ознайомлення з матеріалами справи у суді. Зазначила, що їй невідомо, чому донька її оговорила та надала неправдиву інформацію психологу і працівникам поліції. Зауважила, що донька зараз перебуває у підлітковому віці та має викривлене сприйняття дійсності, постійно прагне до самостійності та незалежності, не хоче вчитись, дуже багато часу проводить в інтернеті, який також здійснює на неї негативний вплив. Вважає що з боку доньки це була свого роду форма протесту характерна підлітковому віку. Наразі в них з донькою відносини налагодились, вони відвідують психолога. Зазначила, що розуміє, що за той період, що донька була відсутня вдома, з нею могла статись біда. Просила суворо її не карати.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП України, передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого законодавчого акту, при формулюванні суті правопорушення вказівка на нормативний акт, який передбачає обов`язки батьків по вихованню дітей, є обов`язковою.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Також, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дітей без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей; незабезпечення дітям безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП України.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, працівниками поліції надано:

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №698166 від 11.06.2025, де в графі пояснення ОСОБА_1 зазначено: «Зобов`язуюсь посилити контроль за вихованням дитини» (а.с.1);

копію листа адресованого директором КЗ «Харківська гімназія №88 Харківської міської ради» ОСОБА_4 начальнику Індустріального ВП ГУНП в Харківській області (м. Харків) ОСОБА_5 . З даного листа вбачається, що ОСОБА_6 , мати учениці 8-Б класу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виконує батьківських обов`язків. Дитина систематично не відвідувала навчальні заняття. Мати пояснювала відсутність Злати хворобою. ОСОБА_2 звернулася до соціального педагога з приводу систематичних конфліктів з матір`ю. Під час розмови з`ясувалося, що дитина постраждала від домашнього насильства. Проведено первинне опитування дівчинки, складено відповідний протокол індивідуальної соціально-педагогічної консультації, проведено анкетування дитини з метою з`ясування виду насильства та обставин Виявлено, що дитина зазнала фізичного та психологічного насильства. ОСОБА_2 не проживала вдома за адресою: АДРЕСА_1 з 2 травня по 7 травня 2025 року. Зі слів підлітока, вона перебувала у знайомих. Дівчинка повідомила, що на даний момент знаходиться вдома, разом з матір`ю. Адміністрація комунального закладу «Харківська гімназія № 88 Харківської міської ради» просить Вас допомогти закладу освіти щодо залучення дитини до навчання та притягнення матері до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с.2);

копію протоколу індивідуального соціально-педагогічного вивчення ОСОБА_2 , складеного соціальним педагогом ОСОБА_7 , згідно якого за висновками обробки анкети з питанням насильства щодо дітей виявлено відчуженість, конфліктність у відносинах матері та дитини, методика інтерпретації показує, що мати не задовольняє базові потреби дитини, відсутній емоційний контакт з нею та, також систематично виникли конфліктні ситуації між матір`ю та бабусею і дитиною. Соціальному педагогу та практичному психологу рекомендується провести бесіду щодо недопустимості застосування фізичних покарань та психологічного насильства щодо дитини. Класному керівнику рекомендується стежити за відвідуванням ОСОБА_8 онлайн-занять та навчальних занять у підземній школі, скласти характеристику на ученицю, стежити за поведінковими проявами, емоційним станом дитини, у разі негативних змін терміново повідомляти представників психологічної служби закладу освіти (а.с.3);

копію протоколу 1-Н про отримання відомостей про вчинення насильства над дитиною або реально загрозу його вчинення, складеного 07.05.2025 соціальним педагогом ОСОБА_7 . З даного протоколу вбачається, що ОСОБА_6 , мати учениці 8-Б класу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиняє відносно доньки фізичне та психологічне насильство, дитина потребує психологічної та юридичної допомоги, відвідування працівника соціальної служби. ОСОБА_2 надано психологічну допомогу (а.с.4-5);

копію письмових пояснень ОСОБА_2 , в яких остання зазначає, що має тяжкі стосунки з матір`ю, яка періодично зловживає алкогольними напоями, коли мати перебуває в стані алкогольного сп`яніння між ними завжди виникають конфлікти. Зазначає, що 02.05.2025 прийшла додому близько 18:00 години, мати почала її сварити за те, що остання пізно повернулась додому, ображала нецензурною лайкою, штовхала, забирала речі та телефон. Після конфліктів з матір`ю зазвичай погано себе почуває тому не може в повному обсязі виконувати домашні справи. Про конфлікти з матір`ю ОСОБА_2 розповіла соціальному педагогу, з нею була проведена робота психологом. Пояснила, що 02.05.2025 пішла з дому так як після конфлікту з матір`ю боялась залишатись з нею вдома, в період з 02.05.2025 по 07.05.2025 перебувала у знайомих, де саме матері не казала, однак на її дзвінки відповідала (а.с.6);

копію письмових пояснень ОСОБА_1 , в яких остання зазначає, що в останній час у неї з донькою ОСОБА_8 виникають суперечки, донька її не слухається, погано навчається, погано виконує свої обов`язки по дому, а саме прибирає за собою не в повній мірі, багато часу проводить в телефоні. Зазначає, що 02.05.2025 донька пішла з дому близько 10:00 години та повернулась близько 18:00 години, до цього вона спілкувалась з донькою по телефону, на її вимогу повернутись додому скоріше донька не реагувала. Після того, як донька повернулась конфліктів між ними не було, в подальшому десь через півгодини донька не сповістивши її пішла з дому. Після того, як виявила, що доньки не має вдома почала їй телефонувати, однак остання не відповідала на дзвінки та не виходила на зв`язок. Донька повернулась додому 05.05.2025, де саме перебувала ці дні не повідомила. Зазначила, що шукала доньку самостійно з родичами та через знайомих, до поліції не зверталась (а.с.7-8);

копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03.12.2010, згідно якого батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є: ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (а.с.9);

копію паспорта ОСОБА_2 (а.с.10);

копію паспорта ОСОБА_1 (а.с.11-13).

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечувала, що пояснення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення та письмові пояснення додані до протоколу написано нею власноручно та є її безпосереднім добровільним волевиявленням.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення не містять зауважень ОСОБА_1 щодо їх складання, незгоди з їх змістом, зауважень з приводу дій працівників поліції під час складання протоколу та відбирання письмових пояснень.

ОСОБА_1 в судовому засіданні про тиск на неї та на доньку з боку працівників поліції не повідомляла, зазначила, що протокол підписала не читаючи добровільно, ніяких зауважень з цього приводу співробітникам поліції не висловлювала.

Суд критично відноситься до пояснень наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні, оскільки вони в повному обсязі спростовуються дослідженими належними і допустимими письмовими доказами, які містяться в матеріалах провадження та не викликають жодних сумнівів.

Таку позицію ОСОБА_1 суд розцінює як намагання уникнути відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в ухиленні від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо життя своєї неповнолітньої дитини, що виразилося у відсутності неповнолітньої доньки вдома в період з 02.05.2025 по 05.05.2025, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП, доведена наявними у матеріалах справи доказами поза розумним сумнівом.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжуються відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст.34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суддя враховує особу правопорушника, його поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, відсутність обтяжуючих обставин та приходить до висновку про необхідність накладення на правопорушника стягнення у виді штрафу, що передбачено санкцією статті, вважаючи, що це стягнення є достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушниці на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн,

Керуючись ст. ст. 40-1, 283-284, 287-288 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.О. Лисенко