Справа № 375/1827/25
Провадження № 3/375/1214/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року селище Рокитне Білоцерківського району Київської області

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Антипенко В.П., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від батальйону №2 полку ПП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2025 року до Рокитнянського районного суду Київської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення:

-серії ЕПР1 № 395568 від 18.07.2025, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, справа № 375/1827/25 (провадження № 3/375/1214/25),

-серії ЕПР1 № 395579 від 18.07.2025, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, справа № 375/1828/25 (провадження № 3/375/1215/25).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Пунктом 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 визначено, що у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Із урахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що два адміністративні протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення підлягають об`єднанню в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину частково. Пояснив, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також пояснив, що його скутер обліднаний двигуном 1 кВт, а тому він не повинен отримувати посвідчення водія.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до положення пункту 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо ч. 5 ст. 126 КУпАП

Адміністративним правопорушенням, в розумінні частини 5 статті 126 КУпАП, є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до пп. «а» п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП правопорушення встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

протоколом про адміністративне правопорруення серії ЕПР1 № № 395568 від 18.07.2025, з якого вбачається, що 18.07.2025, о 18 годині 47 хвилини по АДРЕСА_1 , водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAXXTERFADA3, без реєстраційного номера, без посвідчення водія відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року постанова серії ЕНА № 2840842 від 15.08.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення передбаченим частиною 5 статті 126 КУпАП;

довідкою щодо кваліфікації адміністративного правопорушення від 19.07.2025 відповідно до якої ОСОБА_1 15.08.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП про що винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2840842.

Вказаний факт підтверджується відеозаписом зафіксованим із застосуванням нагрудної камери патрульного поліцейського, та записаною копією на СD-диск у файлі «Міцюра», зафіксовано керування транспортним засобом.

За таких обставин суддя вважає доведеним факт порушення водієм ОСОБА_1 пп. «а» п. 2.1 ПДР та скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Щодо ч. 2 ст. 130 КУпАП

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 395579 від 18.07.2025 вбачається, що 18.07.2025, о 18 годині 47 хвилини по вул. Центральна,75 у с. Насташка Білоцерківського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAXXTERFADA3, без реєстраційного номера, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі відмовився.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння огляд проведений у зв`язку із виявленими ознаками наркотичного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя.

Факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі підтверджується також даними файлів зафіксованими із застосуванням нагрудної камери патрульного поліцейського, та записаною копією на СD-диск у файлі «Міцюра», зафіксовано керування транспортним засобом.

Відповідно до довідки про правову кваліфікацію від 19.07.2025, ОСОБА_1 22.10.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Приписи вказаної норми права визначають послідовність дій під час огляду на стан алкогольного сп`яніння: 1). Огляд проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 2) У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналізуючи у сукупності порядок дій працівника поліції під час оформлення матеріалів при виявленні у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та проведення огляду правопорушника на стан сп`яніння, приходжу до висновку, що працівником поліції дотримано процедуру встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Наведені вище судом докази є належними та такими, що поза розумним сумнівом доводять наявність події адміністративного правопорушеня та вини ОСОБА_1 у його вчиненні, а тому приймаються судом до уваги.

Щодо необхідності отримання посвідчення водія, суддя зазначає таке.

Відповідно до п. 2.13 ПДР, транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511), транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Зважаючи на те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить до мопедів з потужністю двигуна до 4 кВТ, водій повинен був отримати посвідчення водія на право керування цим транспортним засобом. Але ОСОБА_1 цього не зробив.

Вирішуючи питання про визначення виду і розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до правопорушника, суддя дійшов до таких висновків.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Найбільш серйозне правопорушення із числа вчинених ОСОБА_1 є правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП. Отже стягнення має бути накладено у межах санкції цієї частини статті.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні відомості про видачу ОСОБА_1 посвідчення водія, суддя дійшов висновку, що він в розумінні пункту 1.10 Правил дорожнього руху України є водієм, та до нього не застосовується стягнення у виді позбавлення спеціального права.

Санкцією ч.2 статті 130 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу на інших осіб - у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП до покарання у виді штрафу, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суддя вважає за необхідне приєднати додаткове покарання у виді позбавлення спеціального права, оскільки ОСОБА_1 невперше вчиняє адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 згідно зі статтею 34 КУпАП, суддею не встановлено.

Обставин, що згідно зі статтею 35 КУпАП, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддя вважає вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП у стані сп`яніння.

Оскільки матеріали справи не містять відомостей про власника транспортного засобу, зокрема, немає доказів належності на праві власності вказаного транспортного засобу саме ОСОБА_1 , суддя вирішив не вилучати вказаний транспортний засіб, адже вилучення, (навіть оплатне), майна, яке не належить правопорушнику, а іншій непричетній до правопорушення особі, не відповідатиме закону.

За приписами пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни. Цим же Законом передбачено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Отже, ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору, як інваліда війни ІІІ групи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 33, 36, 40-1, п. 1 ст. 247, 251-252, 268, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 375/1827/25 (провадження № 3/375/1214/25) та 375/1828/25 (провадження № 3/375/1215/25) відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Присвоїти об`єднаній справі загальний номер: 375/1827/25 (провадження № 3/375/1214/25)

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 статті 126 та ч. 2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та, враховуючи приписи ч.2 ст. 36 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі гривень) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф підлягає стягненню на користь держави (рахунок отримувача: UA0010001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету:21081300).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя В. П. Антипенко

Дата набрання постановою законної сили "____"___________2025 р.

Строк пред`явлення постанови до виконання "____"________2025 р.