Справа № 626/2307/25
Провадження № 3/626/663/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.08.2025 року м. Берестин

Суддя Берестинського районного суду Харківської області Рибальченко І.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Військової частин НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Савинці, Харківської області, курсант 4 навчальної роти ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-10 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22.07.2025 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 курсант ОСОБА_1 , призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, перебуваючи в пункті дислокації в/ч НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , всупереч вимогам статтей 9 та 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, в частині невиконання наказів командирів (начальників), відмовився виконувати вимоги командира, а саме 22.07.2025 року не виконав накази командира 4 навчальної роти ППД№2 військової частини НОМЕР_1 , який було видано відповідно до ст.35 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, в частині прийняття військової присяги.

Представник ОСОБА_1 адвокат Дворницький В.В. в судове засідання направив письмові пояснення, клопотав про долучення доказів та закриття адміністративного провадження. Відсутнсть ОСОБА_1 не суперечила вимогам ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, надані поясненняа суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адмінстративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-10 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

За приписами статті 64 Конституції України, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військову службу і військовий обов`язок" від 25.03.1992 № 2232-XII .

Частиною першою статті 1 Закону №2232-ХІІ передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), передбачені обов`язки військовослужбовців, зокрема, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України; свято і непорушно отримуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок. Стаття 16 цього Статуту встановлює, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Статтею 26 розділу І, частини І "Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Відповідно до ст.37 Статуту, військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання.

У контексті наведеного суддя звертає увагу, що в умовах збройної агресії рф проти України, коли під загрозу поставлено життя, здоров`я, безпеку інших громадян і саме існування держави, існує нагальна потреба у належному комплектуванні Збройних Сил України для відсічі агресії і високі ризики недобросовісної поведінки осіб, що підлягають призову, спрямованої на ухилення від виконання конституційного обов`язку захисту Вітчизни.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-10 КУпАП підтверджується відомостями вказаними в протоколі про адміністративне правопорушення серія А4348 №34 від 22.07.2025 року, витягом з наказу № 249 від 24.06.2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . З урахуванням викладеного кваліфікувати дії ОСОБА_1 слід за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, як відмова від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду. Суд не приймає до уваги доводи адвоката Дворницького В.В. про те, що ОСОБА_1 відмовився від виконання законних вимог командира з причин його виключення з військового обліку у зв`язку з тим, що він був засуджений за тяжкий злочин, оскільки вони є необґрунтованими.

Згідно ст.ст.23,33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. Обставин, що пом`якшують чи обтяжуть відповідальність судом встановлено не було.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Таким чином, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33-37, 283, ч.2 ст.172-10 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Штраф підлягає сплаті в 15 денний термін на розрахунковий рахунок: UA0020611 код одержувача 37874947, одержувач ГУДКСУ у Харківській області. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Суддя І.Г.Рибальченко