П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Казмиренко Л.В., розглянувши справу, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 172-4 КУпАП,

встановила :

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста сектору бухгалтерського обліку, фінансового забезпечення та звітності Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, відповідно до підпункту «В» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII (далі - Закон № 1700-VII), порушила вимоги пункту 2 частини 1 статті 25 Закону №1700-VII одночасно входила до складу органу правління, а саме була керівником (директором) ТОВ «ТАВРІЙСЬКА РІВ`ЄРА» (), чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 1724 КУПАП.

Згідно примітки до статті 1724 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», за винятком депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі), присяжних.

Так відповідно до Наказу Департаменту охорони культурної спадщини від 19.02.2024 №16-К «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста сектору бухгалтерського обліку, фінансового забезпечення та звітності Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з 20 лютого 2024 року.

20.02.2024 ОСОБА_1 склала присягу державного службовця відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про державну службу», про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу № 24-К від 20.03.2024 Департаменту охорони культурної спадщини ОСОБА_1 присвоєно 9 (дев`ятий ранг) державного службовця.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону № 1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом № 1700-VII вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Пунктом 5 статті 5 Закону України «Про державну службу» визначено, що на державних службовців поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до статті 6 Закону України «Про державну службу» категорія «в» посад державної служби встановлюється іншим посадам державної служби, не віднесеним до категорій «А» і «Б». Посада головного спеціаліста не віднесена до категорій «А» і «Б».

Статтею 8 Закону України «Про державну службу» визначено, що державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, ОСОБА_1 будучі державним службовцем (має 9 (дев`ятий) ранг державного службовця), є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону № 1700-VII, у тому числі обмеження та зобов`язання, передбачені цим законом.

Підпунктом 2 частини 1 статті 25 Закону № 1700-VII вказано, особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Частиною 2 статті 25 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особа, призначена (обрана) на посаду, зазначену в пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана не пізніше 15 робочих днів з дня призначення (обрання) на посаду здійснити дії, спрямовані на припинення підприємницької діяльності та припинення її повноважень у складі правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, якщо особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді)), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

У строк, визначений абзацом першим цієї частини, особі, призначеній (обраній) на посаду, зазначену в пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється здійснювати підприємницьку діяльність, брати участь у діяльності та прийнятті рішень відповідними органами з дня призначення (обрання) на посаду та отримувати будь-які доходи (винагороду тощо) у зв`язку із здійсненням підприємницької діяльності або перебуванням у таких органах.

У Методичних рекомендацій Національного агентства щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції зазначено, що відповідальність за порушення цієї заборони настає незалежно від того, чи вчиняла особа будь-які дії на посаді в органі управління, чи здійснювало таке підприємство/організація господарську діяльність та чи отримувало дохід, а також незалежно від отримання доходу особою від такої діяльності.

Встановлено, що ОСОБА_1 працюючи на посаді головного спеціаліста сектору бухгалтерського обліку, фінансового забезпечення та звітності Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), одночасно входила до складу інших виконавчих чи контролюючих органів підприємств або організацій, що мають на меті одержання прибутку, а саме в період часу з 30.10.2020 по 05.06.2025 була керівником ТОВ «Таврійська рів`єра» ().

Сутність вказаного обмеження полягає в тому, що особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не може входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку, а сам факт такого входження, навіть без активної поведінки особи (як у випадку заборони займатися іншою оплачуваною діяльністю) є порушенням вимог закону.

Таким чином, відповідальність за зазначене порушення настає за сукупності двох умов: особа входить до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації; підприємство або організація до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради якої входить особа згідно з установчими документами створено з метою отримання прибутку.

Отже, ОСОБА_1 , як державний службовець є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, не мала права вчиняти дії, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 25 цього ж Закону № 1700-VIІ, якою забороняється входити до складу органу правління інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Проте, в порушення наведеного законодавства та встановлених законом обмежень і заборон, перебуваючи на державній службі, ОСОБА_1 вчинила порушення встановлених законом обмежень щодо входження до складу органу правління, а саме була керівником (директором) ТОВ «Таврійська рів`єра» ().

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 з 30.10.2020 є керівником ТОВ «Таврійська рів`єра» ().

Згідно з ч. 1 ст. 62 Господарського кодексу України підприємство - це самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Цивільного кодексу України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлено інший порядок їх затвердження.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійська рів`єра», затвердженого рішенням одноосібного засновника (учасника) № 1 від 08.07.2020 (далі - Статут), основною метою діяльності Товариства є отримання прибутку в процесі здійснення підприємницької діяльності Товариства, здійснення зовнішньоекономічної, комерційно-посередницької, благодійної та інших видів діяльності, а також задоволення майнових інтересів учасників Товариства, сприяння здійсненню ними своїх прав та обов`язків. Предметом діяльності товариства є здійснення будь-якої господарської діяльності, що не заборонена законодавством України, з метою отримання прибутку.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таврійська рів`єра» є підприємством, що має на меті отримання прибутку.

Відповідно до п. 8.1 Статуту виконавчим органом Товариства є Директор, який здійснює управління поточною господарською діяльністю Товариства.

Так, ОСОБА_1 разом із своєю основною регулярно оплачуваною діяльністю - державною службою, входила до складу органу правління, була керівником (директором) ТОВ «Таврійська рів`єра» ().

Крім того, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі листом від 03.06.2025 № 1674/5/21-22-04-01-05 надало копії податкових декларацій ТОВ «Таврійська рів`єра» (), поданих за підписом керівника ОСОБА_1 у період з 28.04.2023 по 14.04.2024.

У своїх поясненнях від 11.06.2025 щодо заходів, вжитих на виконання вимог, передбачених ст. 25 Закону, ОСОБА_1 повідомила, що рішенням учасника ТОВ «Таврійська рів`єра» від 05.06.2025 її звільнено з посади директора ТОВ «Таврійська рів`єра» з 05.06.2025. Крім того, ОСОБА_1 повідомила, що до виконання завдань в інтересах оборони України не залучалась, безпосередньо участі у веденні воєнних (бойових) дій не брала та інших завдань в інтересах національної безпеки і оборони не виконувала.

Отже, ОСОБА_1 обіймаючи посаду головного спеціаліста сектору бухгалтерського обліку, фінансового забезпечення та звітності Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, відповідно до підпункту «В» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VII, порушила вимоги пункту 2 частини 1 статті 25 Закону № 1700-VII одночасно входила до складу органу правління, а саме була керівником (директором) ТОВ «ТАВРІЙСЬКА РІВ`ЄРА» (), чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 1724 КУПАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що будь-якого умислу у вчиненні даного адміністативного правопорушення в неї не було,адже про вимоги п.п. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону вона не знала. Просила врахувати її переїзд з м. Херсон в м. Київ, матеріальне становище та суворо не карати.

Прокурор Павліченко В.О. вказала, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, доведена і просила застосувати стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без конфіскації отриманого доходу від такої діяльності, оскільки отримання доходу не встановлено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозиція ч. 2 ст. 172-4 КУпАП передбачає відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації).

При цьому, ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) визначено поняття правопорушення, пов`язаного із корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Підпунктом 2 частини 1 статті 25 Закону № 1700-VII вказано, особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Частиною 2 статті 25 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особа, призначена (обрана) на посаду, зазначену в пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана не пізніше 15 робочих днів з дня призначення (обрання) на посаду здійснити дії, спрямовані на припинення підприємницької діяльності та припинення її повноважень у складі правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, якщо особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді)), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Вина ОСОБА_1 підтверджена дослідженими матеріалами справи, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення № 656 від 24.07.2025 року;

- даними обгрунтованого висновку про виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією від 25.06.2025 року, складеного головним спеціалістом відділу виявлення та документування правопорушень Департаменту моніторингу і контролю за виконанням актів законодавства про конфлікт інтересів та запобігання корупції В.Охоти ;

- даними наказу про призначення ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста сектору бухгалтерського обліку, фінансового забезпечення та звітності Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №16-К від 19.02.2024 року;

- даними трудової книжки ОСОБА_1 ;

- даними документів щодо заснування ТзОВ "Таврійська рів`єра", а саме рішення одноосібного засновника (учасника) від 08.07.2020 року, Статуту ТзОВ "Таврійська рів`єра", договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Таврійська Рів`єра» від 26.10.2020 року, Актом приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Таврійська рів`єра» від 26.10. 2020 року, рішення одноосібного учасника ТОВ «Таврійська рів`єра» від 29 жовтня 2020 р., згідно з яким виконання обов`язків директора товариства було покладено на учасника Товариства ОСОБА_1 з 30.10.2020 року;

- витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якого станом на момент формування запитів, тобто 20.02.2024, 12.03.2024 ТОВ «Таврійська рів`єра» зареєстроване, керівником якого є ОСОБА_1 ;

- даними податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи, поданої з 01.01.2023 по 30.05.2025 ТОВ «Таврійська рів`єра», доходу немає.

В подальшому 05.06.2025 року згідно Акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Таврійська рів`єра» від 05.06.2025 року, ОСОБА_1 передала свою частку та уклала Договір купівлі-продажу.

Зазначені вище докази в своїй сукупності, на переконання суду, підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: порушення особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу органу правління, була керівником (директором) ТОВ "Таврійська рів`єра", що мало на меті одержання прибутку.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, суд накладає стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковані її дії, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 24 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень може застосовуватись таке адміністративні стягнення як конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, неотримання особою доходу є підставою для незастосування конфіскації отриманого доходу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП України та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. 00 коп. (п`ять тисяч сто грн. 00 коп.) без конфіскації отриманого доходу від такої діяльності.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять грн. 60 коп.) на користь держави.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Л. В. Казмиренко