ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/2029/25 Головуючий в 1 інст. Баруліна Т.Є.
Провадження №33/807/716/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 12 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 23 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №885706 за ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно якого 23 лютого 2025 року о 02 год. 54 хв. в м. Запоріжжя, по вул. Професора Толока, буд. 33, водій ОСОБА_1 , керував т.з. Volkswagen Touran, з д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, на місці зупинки із застосуванням приладу Alcotest Drager 6820 та в медичному закладі, водій відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України. Про повторність попереджений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню..

Вказав на порушення вимог ст. 268 КУпАП та неврахування особливого статусу особи - військовослужбовця, оскільки суд першої інстанції проігнорував належно подане ним клопотання про зупинення провадження в справі у зв`язку із неможливістю бути присутнім у судовому засіданні, через проходження військової служби. Дане клопотання не було розглянуто належним чином, попри його відповідність чинному законодавству України.

Вважає, що судом порушено принцип об`єктивності і повного з`ясування обставин справи, оскільки під час розгляду справи не встановлено, чи дійсно він відмовився від огляду в закладі охорони здоров`я відповідно до положень ст. 266 КУпАП, а обмежився лише оглядом на місці та висновками поліції, що не підтверджують достовірно стан сп`яніння.

Наголошує, що в оскаржуваній постанові судом не наведено доказів того, що він був направлений до закладу охорони здоров`я і відмовився вдруге, отже відсутній склад правопорушення.

Зауважує про недостатність доказів його винуватості та однобоке дослідження матеріалів справи. Наведене обґрунтовує тим, що в якості основного доказу його провини, суд визнав протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду, який складений на місці без проведення фактичного медичного огляду. Відсутній медичний висновок, який є необхідним при відмови особи від огляду на місці. Відеозапис, на якій послався суд, не був належним чином досліджений в його присутності.

Вважає, що судом при накладені на нього адміністративного стягнення не враховано положення ст. 33 КУпАП, зокрема те, що він є військовослужбовцем, відсутні обтяжуючи обставини, а отже накладення на нього стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є явно неспівмірним.

Просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 12 травня 2025 року, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), відсутність від останнього клопотань про відкладення розгляду справи, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 885706 від 23 лютого 2025 року підтверджується:

- актом огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Результати огляду на стан сп`яніння: огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду (а.с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 лютого 2025 року до КНП «ОКЗ НПД» ЗОР. Результати огляду: огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду на місці зупинки ТЗ (а.с. 3);

- відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що судом порушено принцип об`єктивності і повного з`ясування обставин справи, оскільки під час розгляду справи не встановлено, чи дійсно він відмовився від огляду в закладі охорони здоров`я відповідно до положень ст. 266 КУпАП, суддя апеляційного суду вважає необґрунтованими.

Так, відеозаписом, який долучений до справи, зафіксовано рух транспортного засобу Volkswagen Touran, з д.н.з. НОМЕР_1 по проїзній частині дороги в період дії комендантської години, його зупинка. Встановлення особи водія, яким виявився ОСОБА_1 . Під час спілкування, поліцейський виявив у водія ознаки алкогольного сп`яніння, оголосив їх. Зафіксована пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Згода останнього на проходження огляду. Однак, після надання ОСОБА_1 технічного приладу «Драгер», останній не почав проходити огляд, здійснюючи телефони дзвінки. Далі зафіксовано повторну пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я (час запису 00:09:26). Зафіксована відмова ОСОБА_1 від запропонованих оглядів. Попередження ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Складання та підписання протоколу.

Отже, факт відмови водія від проходження запропонованих оглядів як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоровця, підтверджується дослідженими під час апеляційного перегляду справи відеоматеріалами.

Відповідна відмова водія є порушенням вимог п.2.5 ПДР та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд зауважує, що відео-інформація наявна у достатньому об`ємі задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду в даній справі.

Таким чином, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ЗУ «Про національну поліцію».

Посилання в апеляційній скарзі на порушення вимог ст. 268 КУпАП та неврахування особливого статусу особи - військовослужбовця, оскільки суд першої інстанції проігнорував належно подане ним клопотання про зупинення провадження в справі у зв`язку, є безпідставними, оскільки судом розглянуто таке клопотання та постановою судді від 25 березня 2025 року, вмотивовано та обґрунтовано відмовлено в його задоволенні. (а.с. 18)

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/2029/25