Справа № 344/7958/25
Провадження № 23-з/4808/46/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

06 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_3 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву захисника адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_5 по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 від 03 червня 2025 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 від 03 червня 2025 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на один рік, стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 50 копійок.

На вказану постанову ОСОБА_6 16.06.2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Івано-Франківського міського суду від 03.06.2025 року скасувати та провадження у справі щодо ОСОБА_6 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючим суддю ОСОБА_5

05.08.2025 року до Івано-Франківського апеляційного суду надійшла заява захисника адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 , оскільки наявні обставини, які викликають сумнів щодо неупередженості та безсторонності судді по зазначеній справі.

Зокрема, захисник адвокат ОСОБА_4 посилається на те, що 16.07.2025 року ним було подано клопотання про витребування документів, які не були надані на адвокатський запит. Проте, в судовому засіданні по справі 04.08.2025 року суддя ОСОБА_5 відмовив в задоволенні даного клопотання сторони захисту без належного правового обґрунтування, зазначив, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття рішення по справі. Вважає, що суддя відмовивши в задоволенні клопотання сторони захисту, суддя допустив порушення принципу правової визначеності, позбавив сторону захисту права на доступ до правосуддя та права на справедливий розгляд справи об`єктивним та безстороннім судом.

Вважає, що поведінка судді ОСОБА_5 перешкоджає належному та справедливому розгляду даної справи незалежним та безстороннім судом, як це гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина та викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді , який здійснює правосуддя.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 підтримав заяву про відвід судді та просив її задовольнити. Стверджував, що суд безпідставно відмовив йому у задоволенні клопотання, яке стосувалось витребування доказів, які мають важливе значення для розгляду провадження.

Дослідивши заяву про відвід, ознайомившись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що заява про відвід не підлягає до задоволення.

Так, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають порядок заявлення відводу судді.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та який не містить правових норм, які регулюють порядок відводу(самовідводу) суддів.

Апеляційний суд неодноразово вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності. При розгляді даної заяви про відвід відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( справа «Фей проти Австрії», справа «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (справа «Пуллар проти Сполученого Королівства».

Зі змісту заяви захисника адвоката ОСОБА_4 про відвід вбачається, що його обґрунтування зводиться до незгоди із процесуальним рішенням судді та безпідставних припущень щодо упередженості, однак не містить належних даних, які б свідчили про наявність правових підстав для відводу судді.

Разом з тим, відмова у задоволенні клопотання, відповідно до національного законодавства, не може бути підставою для відводу судді, або свідчити про його особисту заінтересованість в результатах провадження, викликати сумнів у його неупередженості.

Суд вважає необґрунтованим посилання сторони обвинувачення на те, що про упередженість судді свідчить відмова у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, у зв`язку з чим у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (справа «Пуллар проти Сполученого Королівства» ). При цьому, стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (справа «Веттштайн проти Швейцарії» ).

Разом з тим, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (справа «Кастільо Альгар проти Іспанії»).

Так, намагання усунути від участі у розгляді провадження суддю, правова позиція якого визначається стороною як несприятлива для розгляду справи, має ознаки зловживання процесуальними правами, оскільки у даному випадку заява про відвід судді, хоча і обґрунтовується необхідністю повного та всебічного дослідження обставин справи та захисту порушеного права, однак по суті спрямована на деструктивність судового розгляду.

Так, відповідно до судової практики Європейського Суду з прав людини, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (справа «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Апеляційний суд вважає, що наведені у заяві захисника адвоката ОСОБА_4 про відвід судді обставини не є такими, що викликають сумнів в упередженості судді ОСОБА_5 і не можуть бути правовою підставою для його відводу, не свідчать про неможливість судді здійснювати правосуддя по справі, всебічно та повного з`ясувати обставини справи, перевірити доводи апеляційної скарги і прийняття законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Апеляційний суд вважає, що доводи викладені у заяві про відвід судді є необґрунтованими і у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в :

Заяву захисника адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_5 у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.06.2025 року залишити без задоволення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду ОСОБА_3