Справа № 559/3098/25
Провадження № 3/559/1699/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2025 м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону № 3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП та Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1,2 ст. 173-2, ч.1 ст.184 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 від 13.03.2002, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працююча, притягалася до адміністративної відповідальності, роз`яснивши вимоги ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України,

в с т а н о в и л а:

адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 , що надійшли від батальйону № 3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП та Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області та розглядаються одночасно суддею, об`єднати за № 559/3098/25 (провадження № 3/559/1699/2025) згідно ст. 36 КУпАП.

Згідно протоколів серії ВАВ № 367511 та серія ВАВ № 367512 від 16.07.2025, 16.07.2025 близько 07:20 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство в сім`ї, тобто умисно вчинила дії психологічного характеру, а саме: застосувала психологічне насильство до свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , кричала, вчинила конфлікт, не пускала до будинку, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП. Дані дії вчинила в присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого, відповідальність за що передбачена ч.с ст.173-2 КУпАП.

Окрім того, згідно протоколу серії ВАД № 470254 від 21.07.2025, 16.07.2025, близько 18:30 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме перебувала в стані алкогольного сп`яніння, що унеможливлювало виконання нею батьківських обов`язків, залишила його без нагляду та пішла у невідомому напрямку. Їй у провину ставиться правопорушення, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.184 КУпАП..

Щодо подій за ч.1,2 ст.173-2 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що того дня о 07:20 год. ранку вони з сином ще спали. Прийшов чоловік та почав стукати у вікно, вона встала не відразу, коли спросоння почула стук, то відразу встала, підійшла до дверей, щоб їх відчинити, однак колишній чоловік їх вирвав, почав сварку, ображав та кричав, син спав у іншій кімнаті, вона лише у відповідь сказала «скотина, коли ти дасиш нам спокій», далі колишній чоловік викликав поліцію ніби вона його не пускала і сама вчинила конфлікт, хоч це не правда. Вона такими словами відреагувала, бо увечері колишній чоловік вчинив відносно неї домашнє насильство, але вона не хотіла розвитку цієї ситуації і не викликала поліцію. ЇЇ чоловік пішов до коханки, принижував її, потім вони розлучились, але їй спокою все одно не дає. Напередодні увечері прийшов до них з сином, ображав її, виражався нецензурною лайкою в присутності сина, принижував її в присутності сина, що вона п`є, гуляє, однак не стала викликати поліцію, щоб не травмувати сина їх приїздом і черговими розбірками, пішла на подвір`ї і поплакала, щоб ніхто не бачив, заспокоїлась. Це впливає все і на сина, він дивиться на батька та починає маніпулювати, копіювати батька. Проте вже 16.07.2025 вранці, коли колишній чоловік прийшов о 7.20 год., розбудив, знову вчинив сварку, вирвав двері та викликав поліцію до неї, як кривдниці, нібито вона його не пукає, то розповіла працівникам поліції про ситуацію 15.07.2025, що вони живуть окремо і це колишній чоловік приходить та робить таке, то вони сказали, що це домашнє насильство та відносно нього було складено протокол. Це він насильство психологічне над нею вчиняє, від якого вона і страждає, шкода, що дитина все це бачить.

Щодо події за ч.1 ст.184 КУпАП - невиконання батьківських обов`язків, пояснила, що це неправда, піклується про сина, доглядає його, того дня вона не могла залишиит його без нагляду на тривалий час, як сказано в матеріалах, бо ж це був той самий день, коли колишній чоловік двері вирвав, а напередодні в присутності сина її принижував. Син злякався трохи тих подій, подзвонив до старшої сестри, бо хотів побути з сестрами та трохи зманіпулював ситуацією, на нього впливає і чоловік, який хоч і каже, що відношення не має, але він впливає. Вона 16.07.2025 була зранку і до обіду вдома, потім пішла на підробіток, за таких умов син в 6 вечора не міг злякатись ніяк і тим більше говорити, що вона його покинула надовго. Вона сина без нагляду не залишала та не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, син перебував з сестрами, бо хотів з ними бути. Оскільки вони з чоловіком розлучились, він навмисно налаштовує дітей проти неї, тому старша дочка і написала заяву до поліції зі слів меншого сина, який не сказав правду. Вину по даному правопорушенню категорично не визнає.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що прийшов до колишньої дружини та сина, стукав у двері, однак вона не відкривала, тому він вирвав двері, крикнув до неї, а колишня дружина у відповідь почала огризатися та сваритися, тому викликав поліцію. Визнає, що напередодні він вчинив відносно неї домашнє насильство.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали об`єднаної справи №559/3102/25 та об`єднаної справи №559/3098/25, роблю наступні висновки.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо).

Конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт - ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Щодо подій за ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП. Встановлено, що домашнє насильство мало місце напередодні і кривдником в цій ситуації є саме колишній чоловік. Ця сім`я чи вже колишня сім`я регулярно буває в суді впродовж року і з ними неодноразово проводились виховні бесіди та роз`яснювалось, що таке домашнє насильство і які правила співжиття в цивілізованому суспільстві. Однак, ОСОБА_4 належні висновки не робить і ця ситуація вже перейшла межу звичайного конфлікту, а є психологічним домашнім насильством зі сторони ОСОБА_4 , бо саме він прийшов до колишньої дружини і почав її ображати, принижувати 15.07.2025, бо вона не мовчить. А на наступний ранок о 07.20 год., коли йому не відкрили за першою вимогою, бо ще в хаті спали, зірвав клямку, зайшов в хату та продовжив конфлікт, викликав поліцію і поскаржився на колишню дружину, хоч це він сам є ініціатором. ОСОБА_4 є кривдником і поніс відповідальність. Але ОСОБА_1 до відповідальності притягнута бути не може, бо тут вона жертва домашнього насильства. Грубий характер правопорушення саме зі сторони ОСОБА_4 негативно впливає не лише на психологічний стан колишньої дружини, а й погано на виховання та розвиток спільного сина сторін, який є підлітком і наразі у нього формуються шаблони поведінки, в тому числі ставлення до протилежної статі.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП.

Щодо події від 16.07.2025 за ч.1 ст.184 КУпАП, то фізично мати не могла надовго покинути сина в цей день, бо цей ранок вони обоє були дома і до них виїжджала поліція, а жінка була твереза, що зафіксовано на камерах по справам за ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП. Тому те, що син сторін сказав своїй старшій сестрі про матір - неправда. Його поведінка дійсно могла бути спровокована бажанням просто побути в місці, яке він вважає безпечним, - зі старшою сестрою, бо і уві 15.07.2025, і вранці 16.07.2025 дома було неспокійно та він був свідком домашнього насильства, тож сказав те, що йому старшно і його покинули самого (хлопцю 12 років), щоб його забрала старша сестра негайно. Така поведінка є наслідком домашнього насильства, а не неналежного виконаня обов`язків маітр`ю. В основу покладено версію дитини, що мама 16.07.2025 взяла алкоголь і покинула його, пішла до військових, в рапорті працівники поліції також вказали, що старша сестра забрала меншого брата 16.07.2025 після довгої відсутності матері. Але жодного доказу цьому матеріали справи не містять, а слова, які звучали від сина сторін ті ж за риторикою, яку озвучував його батько при вчиненні домашнього насильства. Сама ОСОБА_1 18.07.2025 звернулась до поліції, що чоловік не віддає їй сина, але працівники поліції порахували, що чоловік до цього жодного відношення не має, бо хлопець знаходиться із старшою сестрою і рішення прийняли саме з огляду на слова хлопця та з його слів старшої сестри і навіть батька, що не може заслуговувати на увагу з причин зазначених нижче.

Знову ж таки, Кравчуки регулярно бували в суді впродовж року і саме ОСОБА_4 озвучував, що дружина/колишня дружина п`є, проте суд відмічає, що жодного разу вона не зв`явилась до суду в стані алкогольного сп`яніння чи неохайно вдягнута, від неї немає характерного запаху і її зовнішні покрови чисті, тому про зловживання алкоголем мова на даному етапі йти не може. Сільська рада в характеристиці на неї вказує, що алкогольні напої вона вживає частково, а скарги на неї надходять переважно від колишнього чоловіка ОСОБА_5 . Заяву за ч.1 ст. 184 КУпАП на ОСОБА_1 написала старша донька лише 21.07.2025, посилаючись на слова меншого брата, підкріплених словами батька. Але хлопчик є потерпілим від домашнього насильства не зі сторони матері, а зі сторони батька. І як доказ вини матері-потерпілої навіть надано пояснення батька-кривдника від 21.07.2025 про події 16.07.2025 о 20.00 год, що "старша донька забрала до себе меншого сина, бо його матір була за місцем проживання відсутня та знаходилась в стані алкогольного сп`яніння". Однак, ці поясненння ОСОБА_4 жодним чином не можуть доводити вину жертви від домашнього насильства, бо він не міг знати і бути свідком того, де знаходиться його колишня дружина та в якому стані вона перебуває, адже з 16.07.2025 з 12.00 год. і до 21.07.2025 до 12.00 год. відносно нього діяв терміновий заборонний припис, винесений працівниками полції із зобов`язанням залишити місце проживання постраждалої особи і забороною входити та перебувати в місці її проживання та контактувати будь-яким чином. (в об`єднаній справі №559/3102/25). Станом на 12.00 год. 16.07.2025 матір дитини була дома і твереза, а тому фізично не могло бути правдою те, що зі слів старшої доньки, повідомив її син, що в 18.00 год. 16.07.2025 йому, 12-річному хлопцю, дома в селі страшно, бо матір надовго його покинула п`яна.

Суд звертає увагу, що справа за ч.1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 з`явилась лише після закінчення дії ТЗП відносно ОСОБА_4 21.07.2025, а не в момент подій, що ставляться їй в провину 16.07.2025 чи в наступні дві доби, коли син був зі старшою донькою і повернувся 18.07.2025. Справа базується лише на припущенях та суперечить матеріалам справ про домашнє насильство, а також не містить будь-якого доказу перебування жінки в стані алкогольного сп`яніння та свідомого ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини.

Зроблено висновок, що не доведено, що остання неналежно виконує свої батьківські обов`язки. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 дійсно неналежно виконує свої батьківські обов`язки, не піклується про свою дитину, не цікавиться її життям.

Доказів вини ОСОБА_1 за ч.1, 2 ст. 173-2, ч.1 ст. 184 КУпАП матеріали справи не містять, а всі сумніви суд тлумачить на користь особи, яка притягається до відповідальності згідно ст. 62 Конституції України. За п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи ст.62 Конституції України, роблю висновок, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.173-2 КУпАП та ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.36, ст. 173-2, ст.184 ст. 247, ст. 280 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а :

об`єднати адміністративні справи №559/3098/25 (провадження №3/559/1699/2025) з №559/3099/25 (провадження №3/559/1700/2025), 559/3100/25 (провадження №3/559/1701/2025) з присвоєнням єдиного номера №559/3098/25 (провадження №3/559/1699/2025).

Закрити провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1,2 ст. 173-2, ч.1 ст.184 КУпАП в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

На постанову може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня винесення до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя О.Ю. Жуковська