Справа № 610/2327/25
Провадження № 3/610/573/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025м. Балаклія

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Феленко Юрій Анатолійович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Савинці Балаклійського району Харківської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області з відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 698542 від 22.06.2025 ОСОБА_1 22.06.2025 о 15:00 год за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї дружини ОСОБА_2 , що виразилось у погрозах фізичною розправою та висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час його проведення був повідомлений належним чином. 15.07.2025 через канцелярію суду подав письмові пояснення, де зазначив, що вину у вчинені правопорушення не визнає. Пояснив, що 22.06.2024 о 16:00 год він прийшов додому, а поряд з подвір`ям його домоволодіння вже знаходилися поліцейські. Ніякої сварки між ним і його дружиною не було, нецензурною лайкою в її бік не висловлювався, фізичної розправою не погрожував. Просив закрити провадження у справі та проводити судовий розгляду справи за його відсутності (а.с. 19).

Потерпіла ОСОБА_2 двічі викликалася у судові засідання, призначені на 15.07.2025 та 11.08.2025 шляхом направлення судових повісток за вказаною у матеріалах справи адресою місця проживання і номером телефону, однак у судові засідання не з`являється, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань від неї не надходило.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 698542 від 22.06.2025 та додані до нього:

- рапорт поліцейського від 22.06.2025, з якого убачається, що 22.06.2025 о 15:11 год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 у заявниці ОСОБА_2 чоловік ОСОБА_1 на автомобілі марки "ВАЗ 2112", д.н.з. НОМЕР_2 , забрав двох дітей 14 та 10 років: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 та поїхав ймовірно на Маяківський ставок або на вул. Мічуріна, буд. 31. Під час розмови з заявницею, її чоловік повернувся та словесно ображав дружину;

- протокол прийняття заяви ОСОБА_2 про вчинене правопорушення від 22.06.2025, у якій вона просила вжити заходів до її чоловіка ОСОБА_1 , який вчиняє з нею сварки на ґрунті особистих непорозумінь, зазначила, що тілесних ушкоджень їй завдано не було;

- письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 22.06.2025, де вона зазначила, що 22.06.2025 о 15:00 год коли знаходилася вдома, додому прийшов її чоловік ОСОБА_1 і намагався увійти у двір, а вона його не пускала, оскільки він був у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 почав гучно розмовляти, розмахувати руками та вкусив її за палець правої руки. Їхні діти, які начебто зникли, знайшлися. Як з`ясувалося, вони пішли до своєї баби. ОСОБА_2 викликала поліцію, а її чоловік вибіг з двору та побіг у невідомому напрямку.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов такого висновку.

ОСОБА_1 ставиться в вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру (погрози та образи), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як убачається із диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого умисним вчиненням будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру.

Таким чином, об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків та причинний зв`язок між ними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" № 2229-VIII домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Тобто необхідно визначати рівень суспільної небезпеки шкоди, що настала після вчинення діяння психологічного характеру, яке охоплює законодавча категорія "домашнє насильство".

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі (або існувала реальна можливість їх настання).

До того ж саме по собі висловлення образ на адресу осіб, із числа передбачених ст. 3 Закону № 2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, окрім як, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

Проте у даному випадку наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю потерпілої хоча і відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, проте їх суть не розкрито і не доведено. З протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів не простежується факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдала шкоди психічному здоров`ю особи.

Із заяви самої потерпілої про вчинення правопорушення, з якої вона звернулася до поліції, та її письмових пояснень, наданих під складання протоколу про адміністративне правопорушення, убачається, що її чоловік вчиняє з нею сварки на ґрунті особистих непорозумінь. 22.06.2025 він прийшов додому та намагався зайти у двір домоволодіння, де він проживає, гучно розмовляв, розмахував руками та вкусив потерпілу за палець. Саме у цьому конкретному випадку конфлікт стався через необізнаність потерпілої, куди зникли її неповнолітні діти. Вона помилково звинуватила у їх зникненні свого чоловіка, але, як з`ясувалося, діти пішли до баби. Вказані дії ОСОБА_1 самі по собі не становить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Отже, не кожна сварка є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому та/чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства чи потенційного конфлікту.

Частиною 1 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із загальних принципів достатності, належності та допустимості доказів, суддя дійшов висновку, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не доведено, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 280, 283, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяЮ.А. Феленко