П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2025 Справа №607/11719/25 Провадження №3/607/4746/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

захисника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, адвокатки Присяжнюк М. О.,

розглянувши матеріали, що надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

02 червня 2025 року о 21 год. 32 хв. в м. Тернополі по вул. Лисенка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Octavia, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest № 7510 OIML № ARLM 0300 (повірка дійсна до 04.06.2025 р.) та у найближчому медичному закладі в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, відмовився. Вказаним водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

04 серпня 2025 року судом зареєстровано клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокатки Присяжнюк М. О. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 . На обґрунтування клопотання захисник вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Більше того, останній двічі подув у трубку газоаналізатора (свідоцтво про повірку якого долучено до матеріалів справи) достатню кількість повітря, щоб отримати результат огляду на стан сп`яніння, адже закінчив видих коли прозвучав відповідний звуковий сигнал, але поліцейськими такі його дії були розцінені як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Несправність технічного засобу та відсутність результатів такого огляду не може свідчити про відмову особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пройти огляд на стан сп`яніння.

Більше того, поліцейськими видано направлення на проходження огляду на стан сп`яніння у КНП «ТОМЦ СНЗ» в якому зазначено, що водій відмовився від проведення такого огляду, що також не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, більше того сам ініціював такий огляд перед працівниками поліції, на що отримав категоричну відмову, оскільки з їх слів протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього вже складений. Направлення на огляд в медичному закладі, складене працівниками поліції о 21:54, взагалі не доводилось до відома ОСОБА_1 , тому інформація «не доставлявся у зв`язку із відмовою» не відповідає дійсності. З відеозапису також вбачається, що таке направлення при ньому не складалося.

Загалом працівники поліції спілкувались з ОСОБА_1 більше однієї години часу, за цей час вони не доставили водія у заклад хорони здоров`я для проходження огляду незважаючи на те, що ОСОБА_1 не заперечував стосовно його огляду ані на місці, ані в медичному закладі, не роз`яснили процедури проходження огляду.

Поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до пункту 7 розділу 1 Інструкції № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з цим, в порушення Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103 поліцейським було видано направлення, але не запропоновано на відео пройти огляд у КНП «ТОМЦ СНЗ».

Таким чином, збираючи докази на підтвердження винуватості водія у вчиненні адміністративного правопорушення поліцейські діяли поза межами наданих їм владних повноважень та у спосіб, що не передбачений законодавством.

Окрім того, незрозуміло яке правопорушення намагались виявити поліцейські або вчиненню якого правопорушення намагались запобігти, порушуючи процедуру проходження огляду в супереч вимогам законодавства таким чином, що ОСОБА_1 , не відмовляючись в принципі від проведення огляду, в подальшому був позбавлений можливості пройти його в медичному закладі, внаслідок невірних роз`яснень працівниками поліції процедури огляду.

При цьому, з матеріалів відеозапису чітко прослідковується, що ОСОБА_1 пояснює поліцейському, що вживає заспокійливі препарати та препарати для зниження тиску.

У протоколі поліцейським вказані ознаки сп`яніння, які були відсутні на момент зупинки транспортного засобу у водія, тому власне поліцейський взагалі не мав права ініціювати проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Проте, перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння, жодної із вищеперелічених ознак в ОСОБА_1 не було. Більше того, водій неодноразово наголошував, що погано себе почуває, оскільки має проблеми із високим тиском, та в нього трапляються приступи «панічної атаки». Одразу після зупинки автомобіля працівниками поліції, ОСОБА_1 попросив викликати йому швидку допомогу, та випив таблетки для зниження тиску.

Після цього, поліцейський не маючи жодних об`єктивних підстав та доказів, порушуючи конституційні права людини, висловлює презумпцію перебування ОСОБА_1 під впливом алкоголю.

Однак, своїми діями впродовж усього відеозапису водій виразив готовність пройти будь-який огляд на стан сп`яніння, та прибути до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду, проте, поліцейські лише продовжували констатувати факт відмови водія від огляду.

Отже, з переглянутого відеозапису вбачається, що фактичний огляд, щодо встановлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 - не проводився, що свідчить про порушення процедури огляду.

Адвокатка Присяжнюк М. О. також звертає увагу суду, що прочитати зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 349553 взагалі не вдається можливим, оскільки більшу частину тексту не видно, не зрозуміла суть самого правопорушення, та відсутнє посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення. Тому, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 349553 складений без дотримання вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція № 1395), статті 256 КУпАП, та в ньому зазначені обставини, які не відповідають фактичним обставинам інкримінованого правопорушення.

Тому, враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які би поза розумним сумнівом підтверджували дані протоколу про адміністративне правопорушення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суду пояснював, що не визнає своєї вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не вчиняв таких дій. Цього року, у літню пору, увечері, він повертався додому із клініки «Аста-Міа», почувався «зле». За ним у двір будинку на вул. Лисенка, у м. Тернополі, також заїхало поліцейське авто. Після зупинки транспортних засобів працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що ним не було виконано вимогу поліцейських про зупинку автомобіля та про ознаки сп`яніння. На що він пояснював, що проходить лікування і алкоголь не вживає, можливо трохи агресивно себе поводив, однак це через стан здоров`я. ОСОБА_1 випив ліки та попросив поліцейських викликати швидку. Він також пояснював поліцейським, що тверезий, не вживав алкоголю, на що поліцейські не реагували. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці, двічі продував газоаналізатор, однак у лікарню йому не пропонували проїхати. Коли ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння в лікувальному закладі, працівники поліції повідомили йому про те, що стосовно нього вже складено протокол за відмову від проходження такого огляду. Тоді ОСОБА_1 самостійно поїхав у медичний заклад, де лікар йому повідомив, що у відсутності поліцейських він не проведе огляд на стан сп`яніння.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокатка Присяжнюк М. О. підтримала пояснення ОСОБА_1 , а також доводи поданого нею клопотання про закриття провадження у справі, наполягала, що працівниками поліції порушено процедуру огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, адже ними не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікувальному закладі, що підтверджується матеріалами відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Допитаний у судовому засіданні в процесуальному статусі свідка ОСОБА_2 суду пояснив, що працює в клініці «Аста-міа», де вже тривалий час проходить лікування ОСОБА_1 , який лікується від панічних розладів. Періодично в ОСОБА_1 бувають безпричинні панічні розлади і тоді він може поводити себе не зовсім адекватно або перебувати у стані розгубленості. 02 червня 2025 року ОСОБА_1 перебував у клініці під кінець робочого дня, він проходив сеанс голковколювання. Свідок підтвердив, що ОСОБА_1 має панічні атаки, які розпочинаються безпричинно, переважно через хвилювання, що впливає на його поведінку.

Допитаний у судовому засіданні в процесуальному статусі свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що працює лікарем-наркологом ТОЦСНЗ. ОСОБА_1 пригадує з вигляду, він приходив в лікувальний заклад в червні 2025 року, під час чергування свідка, не для того, щоб пройти огляд, а як він пояснив, що очікує свого товариша, якого мають привезти працівники поліції на огляд. Зі свого досвіду свідок пояснив, що як лікар може стверджувати, що у ОСОБА_1 не було ознак алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвокатки Присяжнюк М. О,. в сукупності із вивченими в судовому засіданні матеріалами, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення встановлено, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена наступними доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №349553 від 02 червня 2025 року;

матеріалами відеозапису, які підвереджують обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;

копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Alcotest №7510 OIML № ARLM 0300;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 червня 2025 року о 21 год. 54 хв.;

рапортом поліцейського роти № 1 батальйону УПП Тернопільської області ДПП Крайник І. В. від 02 червня 2025 року;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4878638 від 02 червня 2025 року.

суд звертає увагу на те, що пункт 1.3 Правил дорожнього руху зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. У пункті 1.9 Правил встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП, його об`єктивна сторона може знаходити свій прояв у:

1) керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння;

3) ухиленні від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Пунктами 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (даліполіцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

16 лютого 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року № 1231-IX, яким змінено редакцію частини другої статті 266 КУпАП наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

Тож після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора, нагрудної камери чи іншого технічного засобу відеозапису.

Так, наявним у справі відеозаписом зафіксовано, що після зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , дії працівників поліції та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, задокументовані нагрудною камерою поліцейських. Працівники поліції після зупинки водія, представилися та повідомили йому про порушення ПДР. В подальшому працівниками поліції було повідомлено водієві про виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, вказаних в протоколі, на що водій відповів, що це в працівника поліції є ознаки алкогольного сп`яніння, та повідомив що у нього є проблеми зі здоров`ям. Тоді поліцейським було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, або у медичному закладі, декілька разів, та роз`яснено, що за відмову від проходження огляду також передбачена відповідальність. Крім того, працівниками поліції роз`яснено водію, що він може викликами медичну допомогу, якщо почуває себе погано, однак водій не скористався порадою та повідомив працівників поліції, що йому заважать проблискові маячки автомобіля працівників поліції та в грубій формі просив до нього не говорити, оскільки у нього погіршується самопочуття. Працівниками поліції вкотре було роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, стосовно нього буде складено протокол та за це передбачена відповідальність. На такі роз`яснення водій повідомив поліцейських, що вживав медикаменти «Корвалтаб» чи «Корвалмет». В подальшому ОСОБА_1 вийшов із автомобіля повідомив про свій намір продути газоаналізатор «Драгер». Працівниками поліції роз`яснено йому, як потрібно проходити огляд, а саме дути газоаналізатор до відповідного звукового сигналу, чи допоки працівник поліції не скаже «Стоп». ОСОБА_1 спробував продути перший раз, проте прилад видав сигнал про недостатню кількість повітря, про що повідомив працівник поліції, та ще раз роз`яснив як потрібно дути. Повторно водій ОСОБА_1 продував газоаналізатор, проте прилад також повідомив про недостатню кількість повітря. Дії водія в сукупності були розцінені працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отож, суд виснує, що за наслідками законної процедури, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення та ознайомлено з ним водія. Працівник поліції не зобов`язаний по декілька разів роз`яснювати водію його обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння та наслідки відмови від такого огляду, а тому дії поліцейський є правомірними.

За встановлених обставин, суд зауважує, що за загальним правилом відмова може виражатися не тільки словесно, але і діями особи, що має місце в цій справі, зокрема ОСОБА_1 на численні пропозиції поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснення порядку його проходження, не вчиняв активних дій щодо проходження такого огляду, продував газоаналізатор не по процедурі йому роз`ясненій, а відтак такі дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, правильно кваліфіковані працівниками поліції як відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Суд зауважує, що пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія транспортного засобу виконати вимогу поліцейського щодо проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, а не його правом.

Відтак, ОСОБА_1 як водій, на вимогу працівника поліції зобов`язаний був пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак вказаних вимог ПДР України, зокрема пункту 2.5 ПДР не виконав.

Суд, критично оцінює доводи захисника ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 двічі подув у трубку газоаналізатора достатню кількість повітря, щоб отримати результат огляду на стан сп`яніння, адже закінчив видих коли прозвучав відповідний звуковий сигнал, але поліцейськими такі його дії були розцінені як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, з огляду на наступне.

Так, з відеозапису вбачається що водію ОСОБА_1 надають газоаналізатор для проходження огляду та роз`яснюють порядок, проте водій видихає недостатню кількість повітря про що сповіщає прилад звуковим сигналом та працівники поліції повідомляють про таке сповіщення водія, що суд описав вище, та слідує зі змісту відеозапису.

Не заслуговують на увагу і доводи захисника про несправність приладу, адже вони не підтверджені доказами. З відеозапису не вбачається зауважень ОСОБА_1 до роботи приладу, він лише висловлював бажання та наміри його пошкодити, що також задокументовано відео з нагрудних камер поліцейських, та був зупинений працівниками поліції.

Покази свідків, які допитувалися судом, не спростовують обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, адже останні не були очевидцями самої події відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пройти огляд на стан сп`яніння.

Отож, аналіз матеріалів, наданих в обґрунтування протоколу про адміністративне правопорушення, дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст. 266 КУпАП та приписами Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

За даних обставин, проаналізувавши зібрані докази у справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вищевикладене, коли ОСОБА_1 , реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, він тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Також суд бере до уваги, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4878638 від 02 червня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказана постанова чинна та не скасована.

Указані обставини свідчать про наявність законної підстави зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу та дотримання працівниками поліції вимог закону щодо порядку здійснення такої зупинки.

Відтак, встановивши в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, обираючи адміністративне стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, його вік, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а тому доходить до переконання, що до особи, яка притягається до адміністративно відповідальності слід застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягається до відповідальності з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 401, 130, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч),00 грн, який стягнути в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять),60 грн в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі),00 грн в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського

міськрайонного суду Герчаківська О. Я.