Справа № 133/112/25
Провадження № 33/801/767/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк О. О.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Педини О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Педини Олега Анатолійовичана постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 червня 2025 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 червня 2025 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 , 06.01.2025 о 22 год. 40 хв. на автодорозі М-21, 242 км, що в межах с. Махнівка, Хмільницького району, Вінницької області, керував транспортним засобом Opel Movano, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідність обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у визначеному законом порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив пункт 2.5. правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 доведена належними доказами.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Педина О.А.подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 червня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначено, що вина у вчиненні правопорушення не доведена належними та допустимими доказами, постанова суду є незаконною, необґрунтованою, необ`єктивною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Крім того захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначила, що строк на апеляційне оскарження пропущено в зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся 27 червня 2025 року, однак копію постанови було отримано лише 04 липня 2025 року в особистому кабінеті підсистеми «Електроний суд».

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд дійшов висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 червня 2025 року.

В судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник адвокат Педина О.О. підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з підстав, зазначених у апеляційній скарзі.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд прийшов до таких висновків.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КУпАП).

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Згідно протоколу серії ЕПР1 №214 від 07.01.2025 ОСОБА_1 звинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП а саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В протоколі вказано, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5. правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України встановлено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даній справі поліцейський повідомив ОСОБА_1 ознаки наркотичного спяніння, які на думку поліцейського, він виявив у нього. Тобто, з вказаного вбачається, що у поліцейського виник сумнів в тому, що ОСОБА_1 перебуває у тверезому стані і через це пред`явив останньому вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд. При цьому поліцейський пропонував декілька разів пройти медичний огляд в медичному закладі. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду до складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження такого медичного огляду.

Дизпозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП як один з видів об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення передбачено відповідальність водія за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено порядок проведення огляду особи, яка керує транспортним засобом і щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані сп`яніння, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З дослідженого під час судового засідання відеозапису встановлено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі до складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження такого огляду.

Таким чином, дослідивши всі матеріали справи в своїй сукупності, суд вважає встановленим та доведеним належними та допустимими доказами факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду для виявлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Доводи сторони захисту про те, що працівники поліції хотіли тільки доставити ОСОБА_1 до ТЦК є необґрунтованими та спростовуються відеозаписом з місця зупинки.

Доводи сторони захисту про те, що працівники поліції допустили порушення порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння також спростовані відеозаписом з місця зупинки.

Питання про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння можна було б розглядати судом в тому випадку, якби такий огляд був би проведений. А як вбачається з матеріалів справи, водій відмовився від проведення такого огляду в медичному закладі.

Після отримання відмови водія від медичного огляду, у його діях має місце склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, в нормативно правових актах відсутня заборона водію самостійно пройти медичний огляд в медичному закладі для встановлення стану сп`яніння.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів у справі не вбачається.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності належних доказів вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є безпідставними та необґрунтованими.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на виконання вимог статті 245 КУпАП у повній мірі дослідив усі докази в їх сукупності, надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого, частиною першою статті 130 КУпАП.

Аргументи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться виключно до незгоди заявника апеляційної скарги з оскаржуваною постановою.

Також, апеляційний суд враховує і рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'HalloranandFrancis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і №25624/02), де Суд наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_4 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, яких необхідно дотримуватися при експлуатації транспортного засобу за будь-яких обставин.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за частиною першою статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

постановив:

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Педині Олегу Анатолійовичустрок на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Педини Олега Анатолійовичазалишити без задоволення.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області 27 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин