ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/6/25
Головуючий у першій інстанції Єпішин Ю.М.
Суддя-доповідач Коровайко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Коровайко О.І.,

при секретарі Середюку М.О.,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови та встановлених судом першої інстанції обставин.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 22 липня 2024 року о 15:00 в м.Херсоні по вул. Фонтанній, буд.21, к.1, керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 22 липня 2024 року о 15:00 годині в м.Херсон по вул.Фонтанній, буд. 21 к.1, керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши ДТП, а саме здійснив наїзд на транспортний засіб Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв, після чого залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.10 а ПДР та вчинив порушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.122-4 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову якою закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанову суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою порушення та повне ігнорування його прав, зокрема права на правову допомогу, право на об`єктивний розгляд справи. Зокрема не відображено як він опинився на місці складання протоколів, місцезнаходження його транспортного засобу в цей момент, а також, що він самостійно викликав поліцію та в подальшому його забрала швидка допомога.

Вказує, що під час судового розгляду клопотав про виклик та допит свідків, однак жоден із свідків не був допитаний.

Звертає увагу, що працівники поліції під час оформлення матеріалів прийняли свідчення лише однієї сторони та повністю проігнорували його свідчення та не дали написати про це у протоколах. Зазначає, що вказані обставини підтверджуються відеофіксацією, яку повинні були вести працівники поліції. Натомість йому заборонили вести відеозйомку.

Вказує, що працівники поліції перешкоджали в наданні йому медичної допомоги, а протоколи про адміністративні правопорушення підписав лише для того щоб його госпіталізували.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції проігнорував всі його аргументи, нікого не допитав та відмовив в задоволенні його клопотань.

Звертає увагу на недотримання його права на захист працівниками поліції, зокрема права на залучення перекладача.

Також вказує на те, що суд, визнаючи його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, не дотримався стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Вказує, що при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення, не дотримано вимоги п.п.3, 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з доповненнями, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 належним чином повідомлена про місце, дату та час апеляційного розгляду, шляхом надсилання СМС повідомлення на номер телефону, що зазначений ОСОБА_2 в її поясненнях.

Протягом апеляційного провадження апеляційний суд сприяв сторонам, зокрема ОСОБА_2 в забезпеченні їх участі в судовому засіданні. Так, участь ОСОБА_2 в судовому засіданні неодноразово забезпечувалась в режимі відеоконференції з приміщення Київського районного суду м.Одеси. Крім того, судом апеляційної інстанції роз`яснено ОСОБА_2 її права та наслідки неявки в судове засідання.

ОСОБА_2 приймала участь у судовому засіданні 21 січня 2025 року в якому заперечила проти апеляційної скарги. Зазначила, що ОСОБА_1 визнавав свою вину і питав, яку компенсацію він має відшкодувати.

В подальші судові засідання ОСОБА_2 не з`явилася, посилаючись на сімейні обставини та тимчасовий виїзд за кордон. 05 лютого 2025 року на адресу Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2 надала письмові пояснення.

На неодноразові дзвінки для повідомлення щодо судового засідання 07 серпня 2025 року ОСОБА_2 не відповіла. У вказане судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася про причини неявки не повідомила. У той же час ОСОБА_2 у належний спосіб повідомлена про судове засідання, шляхом отримання СМС повідомлення.

Враховуючи, що учасники провадження відповідно до принципу диспозитивності є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених законодавством та мали б займати активну процесуальну позицію для реалізації своїх прав, з огляду на те, що ОСОБА_2 повідомлена про місце, дату та час апеляційного розгляду, надала свої письмові пояснення щодо обставин справи, при цьому, враховуючи процесуальну поведінку, зокрема те, що ОСОБА_2 демонструє небажання продовжувати участь у розгляді справи, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності, з метою забезпечення розумних строків розгляду справи.

Мотиви суду

Щодо доведеності вини.

Згідно ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані в повному обсязі.

Так, відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №601096 від 23 липня 2024 року та серії ААД №601355 від 23 липня 2024 року ОСОБА_1 інкриміновано те, що він 22 липня 2024 року о 15:00 год. в м.Херсон, вул.Фонтанна 21, к.1 керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO з д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль HYUNDAI SONATA н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріалів збитки, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Крім того, 22 липня 2024 року о 15:00 год. в м.Херсон вул. Фонтанна, біля будинку 21, корп.1 керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO н.з. НОМЕР_1 скоївши ДТП, а саме здійснив наїзд на транспортний засіб HYUNDAI SONATA н.з. НОМЕР_2 , що стояв після чого залишив місце пригоди чим порушив п.2.10 а Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

На переконання суду апеляційної інстанції суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, що скоєні за обставин описаних в протоколах.

Так, зокрема, вина ОСОБА_1 , який порушив, п.10.9 ПДР України у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП доведена наявними матеріалами справи.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою настання відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і спричиненням пошкоджень.

Відповідно до п.10.9 Правил дорожнього руху України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 22 липня 2024 року близько 15:00 год. рухаючись заднім ходом на автомобілі CHEVROLET AVEO н.з. НОМЕР_1 , не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль HYUNDAI SONATA н.з. НОМЕР_2 . внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вищезазначені обставини в повній мірі підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

?письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , який особисто бачив, як автомобіль CHEVROLET AVEO помаранчевого кольору, рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на припаркований автомобіль HYUNDAI SONATA чорного кольору;

?письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , яка пояснила, що 22 липня 2024 року припаркувала власний транспортний засіб за адресою вул.Фонтанна, 21, пізніше 23.07.2024 року одразу не побачила механічні пошкодження на автомобілі, однак під двірником побачила записку з номером телефону. Зателефонувавши на цей номер їй відповіли, що це з приводу «інциденту». Обійшовши автомобіль вона виявила пошкодження, знову зателефонувала, однак номер телефону вже не відповідав;

?схемою місця ДТП від 22 липня 2024 року.

Також наявними в матеріалах справи доказами підтверджується порушення ОСОБА_1 п.2.10 А ПДР та як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Стаття 122-4 КУпАП є похідною від 124 КУпАП і у даному провадженні розкриває об`єктивний склад даного адміністративного правопорушення та спрямованість дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на залишення місця ДТП.

Згідно з п. 2.10. А ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

У разі порушення вказаного обов`язку та залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність,

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АД №601355 від 23 липня 2024 року, ОСОБА_1 22 липня 2024 року о 15:00 год. в м.Херсон вул. Фонтанна, біля будинку 21, корп.1 керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO н.з. НОМЕР_1 скоївши ДТП, а саме здійснив наїзд на транспортний засіб HYUNDAI SONATA н.з. НОМЕР_2 , що стояв після чого залишив місце пригоди чим порушив п.2.10 а Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

Зазначені обставини в повній мірі підтверджуються зокрема письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , який бачив обставини скоєння ДТП, копією схеми місця ДТП від 22 липня 2024 року, на якому не зафіксовано транспортний засіб ОСОБА_1 на місці події, а також копією письмових пояснень ОСОБА_2 , яка вказала, що виявила пошкодження на своєму транспортному засобі разом із запискою 23 липня 2024 року.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 не заперечував, що зазначений потерпілою номер телефону належить йому, при цьому він має у користуванні автомобіль CHEVROLET AVEO помаранчевого кольору, перебував на території подвір`я де сталася ДТП, лагодив там кондиціонер, і залишив записку з номером телефону, оскільки «підпер машину», однак категорично заперечив свою причетність до ДТП.

З метою перевірки встановлених судом першої інстанції обставин, які заперечуються ОСОБА_1 , в межах предмета апеляційного перегляду, судом досліджено наявні в матеріалах провадження письмові докази та за клопотанням ОСОБА_1 , з метою повної реалізації останнім своїх прав, допитано в якості свідка ОСОБА_3 та працівників поліції, що здійснювали оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Допитаний в ході апеляційного розгляду свідок ОСОБА_3 на підтвердження письмових пояснень підтвердив, що того дня бачив, як транспортний засіб CHEVROLET AVEO помаранчевого кольору, здаючи назад затер припаркований автомобіль чорного кольору. Водій з автівки ОСОБА_7 вийшов з автомобіля, подивився на автомобілі, постукав по колесах припаркованого автомобіля, можливо для того, щоб викликати власника чорного автомобіля, однак сигналізація не працювала. Далі свідок пішов у своїх справах.

Потерпіла ОСОБА_2 надала апеляційному суду письмові пояснення в яких зазначила, що 23 липня 2024 року о 13:30 год. сіла в авто і помітила в двірниках автомобіля невеличкий аркуш паперу. Приїхавши на Будівельників 10 де її чекав чоловік ОСОБА_8 віддала йому папірець. Він зателефонував по номеру, що був на ньому написаний. Відповів чоловік, який як з`ясувалося був ОСОБА_1 . ОСОБА_8 під час розмови вказав йому, що він залишив свій номер телефону. На це ОСОБА_9 відповів, що це мабуть стосовно «проішествія». Спочатку вони не зрозуміли про що йде мова, так як пошкоджень на авто не бачили і задали зустрічне питання «якого проішествія?». Грицаєнко розуміючи, що вони не в курсі почав задавати дивні питання «чи ви не військові?» «чи ви не працюєте в ТЦК?», «Чи не потрібно їм обслуговування кондиціонера?». На це вони відповіли, що ні і закінчили розмову.

Тільки помітивши пошкодження авто вони зрозуміли яке «проішествіє» мав на увазі ОСОБА_1 . Зателефонували йому знову, але він не відповідав. Після цього ОСОБА_2 викликала поліцію.

О 15:01 год. перетелефонував ОСОБА_1 . Чоловік сказав ОСОБА_1 , що це стосовно «проішествія», на що ОСОБА_1 запитав, яка сума збитку. Чоловік відповів, що суми вони не знають, і що вже викликали поліцію, яка в цей час вже була біля під`їзду. На це ОСОБА_1 сказав нехай поліція і розбирається.

Далі під час оформлення ДТП її покликав чоловік, який був свідком пригоди і запам`ятав номер автомобіля. Це був ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_2 показала фото з номером авто і поліція доставила ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що ОСОБА_1 помітив, що їх автомобіль стояв не там де було ДТП і зауважив, що авто припарковане не в тому місці. На це вона зазначила, що це дійсно так, бо пошкодження виявила не відразу. Далі, коли він зрозумів, що видав себе, ОСОБА_1 почав ігнорувати всі зауваження і відмовився пояснювати звідки він знав де стояло пошкоджене авто раніше.

Також, звертає увагу суду, що ОСОБА_1 поліція запитувала чи розуміє він українську мову, на що він сказав, що розуміє, але йому зручніше спілкуватись російською. Перекладача Грицаєнко С.А. не просив.

До письмових пояснень ОСОБА_2 долучено фотокопію записки з номером телефону НОМЕР_3 , а також фотографію з інформацією про автомобіль CHEVROLET AVEO 2008 року випуску НОМЕР_1 (а.п.130)

Крім того з метою перевірки доводів ОСОБА_1 в межах питання щодо оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення за клопотанням ОСОБА_1 апеляційним судом допитано в якості свідків працівників поліції.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що того дня отримали виклик про ДТП. Прибувши на місце виклику заявниця повідомила, що її автомобіль зазнав пошкоджень внаслідок ДТП. На автомобілі були механічні пошкодження транспортного засобу та сліди іншого транспортного засобу. Заявниця повідомила, що на місці події лежала записка з номером телефону та іншими даними, яких саме не пам`ятає. При цьому вона зателефонувала за цим номером, поспілкувалася з людиною, що залишила свій номер, так як він був на місці, здійснив зіткнення з її автомобілем і поїхав з місця пригоди.

Під час оформлення матеріалів події, складання схеми ДТП, огляду місця події, опитування заявниці в якості свідка, було з`ясовано, що інший учасник події звернувся на лінію 102 та повідомив, що у нього стався конфлікт по телефону з невідомою жінкою. На місце події до другої людини виїхав інший екіпаж, який приїхав на місце події і побачив заявника, поспілкувався з ним.

В цей час вони з екіпажем були на місці пригоди і до заявниці підходили свідки події, які сказали і дали інформацію з номером автомобіля і яким саме автомобілем, який був на місці та скоїв зіткнення. Заявниця повідомила працівникам поліції цей номер і сказала який був автомобіль. Це було за 5 хвилин до того як другий екіпаж поїхав до другого заявника.

Зв`язавшись з іншим екіпажем, було з`ясовано, що екіпаж приїхав на місце та виявив автомобіль, який був учасником даної пригоди. Поспілкувавшись з іншим учасником події ОСОБА_1 , за його згодою він приїхав на місце події для з`ясування всіх обставин.

Під час спілкування з ним він підтвердив факт присутності його транспортного засобу у вказаний час, про те, що він там був, керував транспортним засобом і був учасником.

В ході спілкування було з`ясовано обставини, було знайдено інший автомобіль, перший автомобіль оглянуто, складено схему ДТП, опитано свідків. Після цього було прийнято рішення про фіксацію згідно чинного законодавства. Коли особа це почула, він різко почав змінювати свідчення.

Особа ознайомлювалася з усіма матеріалами, його ознайомили з правами перед тим як матеріали складались.

На місці події особі стало погано та було забезпечено швидку допомогу. Під час ознайомлення з матеріалами, які складались на місці особа була в нормальному стані, сприймала інформацію і все розуміла, що підтвердила словесно.

ОСОБА_1 було роз`яснено ст.268 КУпАП, про те що він має право користуватися послугами фахівця у галузі права, якого може залучити самостійно. Працівники поліції не перешкоджали йому у цьому. Йому було роз`яснено, що таку допомогу залучають у певних випадках і цей випадок згідно КУпАП не вимагає залучення безкоштовної правової допомоги в обов`язковому порядку.

ОСОБА_1 звертався з вимогою щоб працівники поліції надали йому перекладача та адвоката. На це йому було роз`яснено порядок.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що вони отримали виклик щодо ДТП. Приїхали на місце та виявили заявницю, яка повідомила, що виявила на транспортному засобі ОСОБА_11 подряпини з пасажирської сторони. Оцінивши ситуацію, почали відбирати пояснення, перевірили місце де стояв автомобіль. Також підійшли сусіди, які бачили. Крім того заявниця повідомила, що під лобовим склом вона знайшла записку з номером телефону на який вони телефонували. Як телефонувала не знає, дзвонили, хтось відповідав.

Потім їм зателефонував ще один наряд поліції, який повідомив, що отримав виклик в якому особа вказала, що їй погрожують.

В процесі відпрацювання виклику було встановлено, що номер телефону даного громадянина співпадає з номером, який був на записці. Відповідно до цього ОСОБА_12 було запрошено тим нарядом на місце пригоди ДТП, з відповідно фотографіями транспортного засобу ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 , помаранчевого кольору). Колір автомобіля співпадав з кольором на подряпинах автомобіля чорного кольору.

В процесі з`ясування свідки дали пояснення, що бачили вчора вищевказаний автомобіль, який стояв.

ОСОБА_14 спочатку не заперечував, що був на місці, сказав, що працював тут, що залишив записку.

Відповідно до чинного законодавства, оцінивши всі докази було складено протокол, схему, відібрано пояснення. ОСОБА_15 було роз`яснено права. Було викликано швидку допомогу тому що він сказав, що його стан погіршився. Карета швидкої допомоги оцінила стан громадянина та повідомила, що ніяких відхилень наразі вони не бачать.

Ознайомившись з протоколом ОСОБА_14 повідомив, що українською мовою він не володіє, намагався читати, відмовлявся від підпису і вимагав, надати йому адвоката. Йому було повідомлено, що він має право на адвоката, має право на перекладача, йому ніхто не відмовляє в цих правах. Але ОСОБА_1 продовжував казати, що ми зобов`язані. Це було розцінено як відмова від підпису, йому неодноразово повідомлялось. Дана подія фіксувалася на портативні відеореєстратори.

У відповідь на запитання додатково свідок зазначив, що транспортний засіб ОСОБА_1 не перебував на місці ДТП. Відповідно до пояснень свідків, що до того як пішла розмова про транспортний засіб, вони назвали конкретну модель та колір автомобіля, який був поруч із пошкодженим транспортним засобом. У дворі було багато людей, які в усній формі казали, що бачили, однак відповідно до ст.63 Конституції вони відмовлялися письмово надати пояснення, тому зауваження цих свідків не бралися.

Свідок зазначив, що після того, як ОСОБА_1 повідомив, що його стан здоров`я погіршився йому було викликано швидку допомогу. Бригада швидкої медичної допомоги надала йому медичну допомогу. Після того як головний повідомив, що ніяких ознак погіршення здоров`я не виявлено, почали ознайомлювати ОСОБА_1 з протоколом. Після цього він повідомив, що українською мовою не володіє і вимагав забезпечити адвоката. На неодноразові питання щодо отримання копії протоколу та підписання не відповідав, намагався тягнути час. Це було розцінено як відмова. ОСОБА_1 було надано протокол для написання пояснень, де він власноручно написав пояснення.

Свідок вказав, що протокол пишеться зверху вниз і на кожну дію там є відповідні графи де потрібно поставити підпис. Після роз`яснення прав ОСОБА_1 пройшов значний час щоб він або відмовився або поставив там підпис. Він не давав відповіді та відмовлявся, але після написання пояснень він це зробив.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що був виклик за яким вони виїхали та виявили заявницю ОСОБА_2 , котра повідомила, що сталося ДТП та вона виявила механічні пошкодження, а саме біля пасажирських дверей. Також вона повідомила, що в двірниках знайшла записку з номером телефону тієї людини, яка скоїла це ДТП. Зв`язатися з цією людиною не вдалося, оскільки на неодноразові дзвінки вона не відповідала. Згодом при виявленні всіх обставин паралельно надійшов виклик іншому екіпажу про те, що даному громадянину погрожують фізичною розправою. Було з`ясовано дані цього телефону. Він збігався з телефоном, який був залишений. Було виявлено людину, з`ясовано всі дані та запрошено на місце події.

На місце події приїхав ОСОБА_14 , надав пояснення. Перед цим було допитано свідків.

Від одного свідка було пояснення про те, що він бачив даний транспортний засіб помаранчевого кольору, що рухався назад та зачепив транспортний засіб заявниці. Вийшовши з автомобіля він почав стукати по колесах транспортного засобу аби напевно увімкнулася сигналізація та вийшла господарка транспортного засобу, але як сказав свідок, ніхто не вийшов і він залишив записку з номером телефону і поїхав з місця події. Інший свідок згідно ст.63 Конституції не надав пояснень.

У відповідь на питання свідок зазначила, що транспортного засобу ОСОБА_1 на місці ДТП не було, його причетність до ДТП також встановлено по фотографіях транспортного засобу на якому також були пошкодження. На транспортному засобі потерпілої було здерте лако-фарбове покриття і залишено помаранчевий слід. Також було звірено з пошкодженнями автомобіля ОСОБА_1 .

Від підпису протоколу ОСОБА_1 відмовився, проте потім зазначив свої пояснення, що не задовольнили його клопотання про перекладача та захисника.

Швидка провела огляд ОСОБА_1 і дала висновок, що в нього нема ознак, що заявник можливо симулює.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124 122-4 КУпАП.

Так, факт керування ОСОБА_1 22 липня 2024 року о 15:00 автомобілем CHEVROLET AVEO помаранчевого кольору та скоєння ним ДТП підтверджується сукупністю відомостей, що встановлені в ході судового розгляду, зокрема фактом перебування ОСОБА_1 на автомобілі CHEVROLET AVEO помаранчевого кольору за адресою м.Херсон по вул.Фонтанній, буд. 21 к.1, що не заперечується ОСОБА_1 , який також пояснив, що незадовго до подій з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення перебував за тією адресою своїм автомобілем «підпер машину» та залишив записку з номером телефону бо ремонтував там кондиціонер.

Крім того зазначена обставина підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3 , який особисто бачив момент скоєння ДТП, а саме як автомобіль CHEVROLET AVEO помаранчевого кольору здаючи назад здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем. Відомостей про перебування на місці ДТП інших автомобілів матеріали провадження не містять та свідком ОСОБА_3 про це не зазначено.

Крім того, факт участі автомобіля під керуванням ОСОБА_1 у ДТП підтверджується обставинами залишення записки під двірником, на якій вказано саме номер телефону ОСОБА_1 та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 яка вказала, що разом з чоловіком спілкувалися з ОСОБА_1 по телефону саме за номером телефону який був записаний в записці. ОСОБА_1 спочатку не заперечував свою причетність до дтп, яку назвав «проішествієм».

Будь-якого іншого логічного пояснення виявлення даної записки та наявності у потерпілої саме номеру телефону ОСОБА_1 , окрім, як відображеного в письмових поясненнях ОСОБА_16 (залишення номеру особою, яка скоїла ДТП) в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, сукупність наявних у справі доказів поза розумним сумнівом вказує на те, що транспортний засіб CHEVROLET AVEO саме під керуванням ОСОБА_1 є учасником ДТП.

Факт настання наслідків у вигляді пошкодження транспортного засобу підтверджується як показаннями потерпілої ОСОБА_2 , так і схемою місця ДТП на якій зафіксовано перелік пошкоджень автомобіля HYUNDAI SONATA.

Причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками підтверджується усією сукупністю доказів, як поясненнями свідка ОСОБА_3 , так і письмовими доказами, зокрема письмовими поясненнями ОСОБА_2 та відомостями, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №601096 від 23 липня 2024 року.

Також наявними в матеріалах справи доказами підтверджується порушення ОСОБА_1 п.2.10 А ПДР та як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АД №601355 від 23 липня 2024 року, 22 липня 2024 року о 15:00 год. в м.Херсон вул. Фонтанна, біля будинку 21, корп.1 керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO н.з. НОМЕР_1 скоївши ДТП, а саме здійснив наїзд на транспортний засіб HYUNDAI SONATA н.з. НОМЕР_2 , що стояв після чого залишив місце пригоди чим порушив п.2.10 а Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

Зазначені обставини в повній мірі підтверджуються копією схеми місця ДТП від 22 липня 2024 року, на якій не зафіксовано транспортний засіб ОСОБА_1 на місці події, а також копією письмових пояснень ОСОБА_2 , яка вказала, що виявила пошкодження на своєму транспортному засобі разом із запискою 23 липня 2024 року.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушень, які покладені суддею в основу постанови в повній мірі доводять його винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення, не дотрималися вимоги п.п.3, 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає безпідставними.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що одним із джерел доказів є протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому у справі протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою поліції справи про адміністративне правопорушення, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає.

Статтею 256 КУПАП визначено вимоги до протоколу про адміністративні правопорушення , у якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з п.3, п.12 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що затверджена наказом МВС № 1376 від 06.11.2015 Протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

У разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Зі змісту матеріалів провадження вбачається, що протоколи про адміністративне правопорушення, складені працівниками поліції у відповідності із вищевказаними вимогами законодавства.

Вбачається, що наявні в матеріалах справи протоколи складені уповноваженою особою органу Національної поліції в межах повноважень, визначених ст.255 КУпАП та в повній мірі відповідають вимогам, що визначені ст.256 КУпАП, оскільки містять відомості про уповноважених осіб органу Національної поліції, що склали кожен із цих протоколів та підписи вказаних осіб (ААД №601355 від 23 липня 2024 року - Інспектор взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП Митницький С.В., ААД №601096 від 23 липня 2024 року Інспектор взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Херсонській області ДПП Панащук Р.І.), відомості про особу правопорушника ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть кожного адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дані правопорушення ст.124, ст.122-4 КУпАП; відомості про потерпілу та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Крім того, кожен із протоколів містить підпис ОСОБА_1 та його пояснення.

Наявність в протоколі серії ААД №601096 від 23 липня 2024 року у графі «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» відмітки про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису, апеляційний суд вважає таким, що не впливає на належність та допустимість даного документу, оскільки в графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» наявний підпис ОСОБА_1 .

Крім того в ході апеляційного розгляду, під час допиту працівників поліції було з`ясовано обставини оформлення відповідних матеріалів, за яких ОСОБА_1 спочатку відмовлявся підписувати протоколи, проте після написання пояснень, підписав протоколи.

Зі змісту протоколів вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Вказані обставини підтверджено працівниками поліції в судовому засіданні та не заперечуються ОСОБА_1 .

В той же час зі змісту протоколів вбачається, що ОСОБА_1 в поясненнях вказав, що працівники поліції позбавили його прав, не забезпечили захисника та перекладача.

Разом із цим, в ході апеляційного перегляду не встановлено порушення права на захист ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Положеннями ст.268 КУпАП передбачено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на отримання правничої допомоги.

Разом з цим, КУпАП, порівняно із кримінальним процесуальним законодавством не містить норм, які б визначали перелік випадків, за яких участь захисника у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою чи порядок залучення захисника особами, уповноваженими на оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 14 ЗУ «Про безоплатну правничу допомогу» визначено вичерпний перелік категорій осіб, які мають право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги, порядок отримання правової допомоги, порядок звернення за правничими послугами, повноваження центрів за надання безоплатної правничої допомоги щодо прийняття та розгляду таких звернень та прийняття відповідних рішень.

Пунктами 3 та 4 частини 1 вказаної статті визначено право на безоплатну вторинну правничу допомогу, незалежно від їх соціального статусу, в справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності мають лише особи, до яких застосовано адміністративне затримання та особи, до яких застосовано адміністративний арешт.

Надання безоплатної вторинної правничої допомоги в інших випадках можливе лише за зверненням особи, у разі її належності до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 Закону.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що до ОСОБА_1 не було застосовано адміністративне затримання чи адміністративний арешт, у працівників поліції був відсутній обов`язок повідомляти центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його право на отримання правничої допомоги у встановленому законом порядку, зокрема шляхом самостійного залучення захисника. За наведеного апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень права на захист ОСОБА_1 .

Що стосується питання залучення працівниками поліції перекладача то суд першої інстанції надав даному питання належну оцінку в своїй постанові.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України та тривалий час проживає на території України.

При цьому суд першої інстанції зважив на положення ст.10 Конституції України та рішення Конституційного суду України від 14 липня 2021 року (справа № 1-179/2019(4094/19) яким встановлено, що володіти українською мовою як мовою свого громадянства - обов`язок кожного громадянина України. При цьому кожен громадянин України є вільним у виборі мови або мов для приватного спілкування.

Зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що працівники поліції під час оформлення матеріалів встановили належність ОСОБА_1 до громадянства України. Як встановлено під час апеляційного розгляду працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 право на залучення ним перекладача.

Дійсно в матеріалах провадження міститься копія атестата про середню освіту ОСОБА_1 в якому зазначено, що він не вивчав українську мову. Водночас, апеляційний суд не може розцінити вказану обставину, як таку, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не розуміє українську мову, адже він є громадянином України та тривалий час проживає в Україні. Зокрема відповідно до вказаного атестату середню освіту ОСОБА_1 отримував в м.Херсон, та атестат видано у 1984 році.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 зазначив, що послуг перекладача не потребує, самостійно здійснював реалізацію своїх прав, в ході допиту свідків звертався до них державної мовою.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення його права на захист у зв`язку із тим, що не було залучено перекладача, апеляційний суд вважає безпідставними.

Що стосується обставин за яких ОСОБА_1 опинився на місці складання протоколів, місцезнаходження його транспортного засобу в цей момент, а також самостійного виклику ОСОБА_1 поліції та його госпіталізації то апеляційний суд зазначає наступне.

Як видно з матеріалів справи, пояснень працівників поліції та пояснень самого ОСОБА_1 він опинився на місці ДТП 23 липня 2024 року після того як сам ОСОБА_1 здійснив виклик поліції з приводу того, що йому телефонували невідомі особи щодо пошкодженого ним автомобіля.

Так, зі змісту наявного в матеріалах справи рапорту інспектора взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Шевченко М.О. від 23 липня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 на місце ДТП було доставлено екіпажем патрульної поліції для з`ясування всіх обставин події, оскільки ОСОБА_1 здійснив виклик поліції, повідомивши, що йому зателефонували невідомі особи та повідомили, що ним було пошкоджено їх автомобіль та погрожували йому.

Аналогічні обставини доставки ОСОБА_1 на місце ДТП повідомили також допитані в ході апеляційного провадження працівники поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 було супроводжено працівниками поліції на місце ДТП поза його волею матеріали провадження не містять. Згідно пояснень допитаних працівників поліції ОСОБА_1 добровільно погодився проїхати на місце ДТП. Факт виклику поліції та добровільної доставки його на місце ДТП не заперечує і ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на відсутність його транспортного засобу на місці ДТП апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки зазначена обставина і послугувала підставою для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції допущено однобічність в отриманні доказів, оскільки вони прийняли до уваги пояснення ОСОБА_2 , однак проігнорували його пояснення та зауваження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, як вбачається зі змісту протоколів серії ААД №601355 від 23 липня 2024 року та №601096 від 23 липня 2024 року ОСОБА_1 в повній мірі скористався своїм правом на надання пояснень та висловив свої зауваження щодо порушення його прав.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він підписав протоколи лише у зв`язку із тим, що працівники поліції перешкоджали його госпіталізації, апеляційний суд вважає непереконливими, оскільки зазначені обставини спростовуються наявними в матеріалах провадження відомостями та змістом показань працівників поліції.

Так, факт виклику швидкої допомоги знайшов своє підтвердження в ході апеляційного розгляду. В той же час, зазначене не свідчить про будь-які порушення в діях працівників поліції, які самі на вимогу апелянта викликали швидку допомогу для надання йому медичної допомоги. Відомостей про те, що працівники поліції будь-яким чином перешкоджали наданню медичної допомоги матеріали провадження не містять.

Допитані в ході апеляційного розгляду працівники поліції зазначили, що у зв`язку із погіршенням стану ОСОБА_1 викликали швидку допомогу, та йому було надано допомогу медичними працівниками, що прибули на місце.

Надані в ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 відповіді директора КНП «ОТЦЕМД та МК» ХОР Галини Салтан від 02 травня 2025 року та від 07 травня 2025 року щодо надання йому екстреної медичної допомоги, не спростовують встановлені в ході апеляційного розгляду обставини, оскільки підтверджують сам факт прибуття медичних працівників та надання ОСОБА_1 медичної допомоги. У той же час, надані ОСОБА_1 документи не містять жодних відомостей про те, що стан його здоров`я, на момент прибуття медичних працівників чи надання йому медичної допомоги, перешкоджав його участі в ознайомленні з протоколами про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що свідчення працівників поліції щодо виклику екстренної медичної допомоги не суперечать у часі щодо стану і можливостей ОСОБА_1 щодо участі у складанні протоколу. Тим більше, що сама подія ДТП була в іншу дату.

Що стосується доводів апелянта про те, що порушення працівниками поліції його прав має бути зафіксоване на відеозаписах, які були зобов`язані зробити працівники поліції, то суд апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_1 вжив заходів, для витребування вказаних відеозаписів. Однак згідно відповіді Управління патрульної поліції в Херсонській області №543/41/23/2-2025 від 23 січня 2025 року управлінням поліції повідомлено, що відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА 30 діб. З огляду на викладене управління патрульної поліції повідомило про відсутність відеозаписів (а.п.123).

Зважаючи на дату події щодо оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, яке відбулося 23 липня 2024 року, з огляду на зазначені вище терміни зберігання, вбачається, що відповідні відеозаписи вже не мали зберігатись починаючи з 22 серпня 2024 року, тобто ще до винесення оскаржуваного рішення та надходження справи до апеляційного суду.

У зв`язку з цим апеляційний суд позбавлений можливості дослідити відеозаписи з відеореєстраторів працівників поліції про які зазначив в апеляційній скарзі та у клопотанні ОСОБА_1 .

Незгода ОСОБА_1 зі способом спілкування працівників поліції з ним та окремими їх діями в ході оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, не є предметом даного апеляційного провадження, оскільки лежить в площині дотримання працівниками поліції Дисциплінарного статуту Національної поліції України, і може бути предметом перевірки у встановленому законом порядку в іншому провадженні.

В ході апеляційного перегляду не встановлено факту нетактовного спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 чи вчинення стосовно нього протиправних дій. Матеріали провадження не містять доказів на підтвердження даного факту. Будь-яких доказів, щодо звернення ОСОБА_1 до керівництва поліції зі скаргами на дії працівників поліції апелянтом не надано.

Щодо клопотань.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що під час судового розгляду він клопотав про допит свідків, проте вони не були допитані та було відмовлено в задоволенні його клопотань то апеляційний суд, хоч і приймає їх до уваги, проте не вбачає в таких діях суду істотних порушень вимог процесуального законодавства, оскільки як стверджує в апеляційній скарзі сам ОСОБА_1 вказані клопотання були предметом розгляду суду першої інстанції та в їх задоволенні було відмовлено.

В той же час апеляційний суд звертає увагу, що в даному апеляційному провадженні судом апеляційної інстанції забезпечено принцип диспозитивної зокрема можливість особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілій реалізувати свої права та змагальності.

Зокрема за клопотанням ОСОБА_1 апеляційним судом викликано і допитано свідків, а саме працівників поліції, що оформлювали матеріали про адміністративне правопорушення та свідка ОСОБА_3 . Крім того, апеляційним судом витребувано відеозаписи з відеореєстраторів працівників поліції.

Що стосується інших клопотань ОСОБА_1 , які останній заявив в ході апеляційного провадження, то вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Щодо клопотання ОСОБА_1 від 11 січня 2025 року про допит шести працівників поліції, які були присутні при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, то вказане клопотання судом апеляційної інстанції задоволено частково. Так, апеляційним судом було викликано та допитано працівників поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які оформлювали матеріали про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

В той же час наявні в розпорядженні апеляційного суду матеріали не містять відомостей про інших працівників поліції, які були присутні під час оформлення відповідних матеріалів. Не надано таких відомостей і ОСОБА_1 .

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції не вправі за власною ініціативою здійснювати пошук свідків та їх допит, а обґрунтування клопотання щодо допиту свідків в тому числі щодо їх переліку, покладається на сторону, яка його заявила, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 щодо допиту інших невстановлених працівників поліції.

Щодо клопотання ОСОБА_1 від 21 травня 2025 року та від 21 липня 2025 року про витребування план-схеми двору по АДРЕСА_2 з розмітками всіх зон, то вказане клопотання також не підлягає задоволенню, оскільки апелянтом не обґрунтовано яке доказове значення матиме вказаний документ у даній справі в контексті питання наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративних правопорушень. Так, у зазначеному клопотанні ОСОБА_1 вказує, що вказана інформація потрібна для перевірки відомостей, які зазначили працівники поліції. В той же час відображена у схемі місця ДТП інформація не містить жодних суперечностей, які б потребували перевірки шляхом зіставлення з план схемою двору. Крім того, апелянтом не наведено жодного обґрунтування щодо неможливості отримання вказаної план-схеми за власною ініціативою. Зокрема, апелянтом не надано доказів звернення його із відповідними запитами та відмови в наданні інформації.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ширина проїзної частини де працівниками поліції зафіксовано місце зіткнення на схемі ДТП, не дозволяє проїхати двом транспортним засобам, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки відповідні твердження спростовуються змістом наявної в матеріалах справи схеми місця ДТП.

У той же час варто зазначити, що суд не має спеціальних знань щоб інтерпретувати інформацію надану ОСОБА_1 , а саме відеозапис та фотографії зроблені ним самим. Слід зазначити, що надані ОСОБА_1 виміри можуть мати значення при проведенні експертизи. Однак ОСОБА_1 в судовому засідання апеляційного суду зазначив про недоцільність проведення експертизи.

Клопотання від 21 липня 2025 року про витребування у працівників поліції документів, що підтверджують відповідність засобів вимірювання держстандарту та міжнародній системі одинці, що використані працівниками поліції під час складання схеми ДТП задоволенню не підлягає, оскільки Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року не визначає вимог до використання працівниками поліції під час оформлення схеми ДТП засобів вимірювання, які відповідають ДСТУ.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.5 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» в Україні застосовуються одиниці вимірювання Міжнародної системи одиниць (SI), прийнятої Генеральною конференцією з мір та ваг і рекомендованої Міжнародною організацією законодавчої метрології, а саме: основні одиниці SI - метр як одиниця довжини.

Будь-яких відомостей про те, що працівниками поліції використано інші одиниці довжини, матеріали справи не містять.

Щодо заявленого клопотання про проведення експертизи, то ОСОБА_1 зазначив, що не підтримує дане клопотання, вважає що експертиза має бути проведена за клопотанням потерпілої.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для призначення експертизи.

Щодо застосованого стягнення.

Згідно з положеннями ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Як вбачається зі змісту постанови суду першої інстанції, визначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, місцевий суд виконав вимоги ст.33, 36 КУпАП, врахував характер та обставини вчинених правопорушень і визначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказане стягнення з огляду санкції ст.122-4, ст.124 КУпАП є найм`якшим видом адміністративного стягнення, є пропорційним скоєним адміністративним правопорушенням та є необхідним і достатнім для виховання правопорушника та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Щодо звільнення від сплати судового збору

Надаючи оцінку клопотання ОСОБА_1 про його звільнення від сплати судового збору, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч.5 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору наведений в ст.5 ЗУ «Про судовий збір»

Зокрема від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю (п.9);

військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків (п.12);

учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (п.13);

До вказаного переліку не віднесено осіб, що внаслідок майнового стану мають труднощі щодо сплати судового збору.

В той же час згідно з положеннями суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, зокрема у випадку якщо:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У даному випадку відповідно до наданих ОСОБА_1 документів розмір судового збору не перевищує 5 відсотків від його річного доходу за попередній календарний рік.

Так, згідно долучених до клопотання документів дохід ОСОБА_1 за 2023 рік, що підтверджують його доходи, зокрема за 2023 рік (за попередній до моменту винесення постанови рік) складав 37082 грн (3727 + 2000+12447,79 +7454+2000+7454 +2000 (а.п.76). В той же, час стягнутий з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 605,6 гривень становить 1,6 % від доходу.

Таким чином відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення за доводами апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Також варто зазначити, що тривалість апеляційного провадження зумовлена складністю справи, поведінкою учасників провадження, а також необхідністю належного забезпечення судом принципів безсторонності, об`єктивності, диспозитивності та досягнення мети провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга з доповненнями ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2024 року, стосовно ОСОБА_1 за ст.124, 122-4 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І.Коровайко