Номер провадження 3/521/4626/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Тихонова О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП №3 ОРУП №1 в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованої,

за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 706081 від 08.07.2025 вбачається, що 07.07.2025 року близько 23 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина, а саме, не забезпечує належні умови для його життя та розвитку.

Дії ОСОБА_1 співробітниками поліції кваліфіковано за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином, у тому числі, шляхом направлення смс-повідомлень на контактний номер телефону зазначений у протоколі.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд прийшов до наступного.

Адміністративне правопорушення - це є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 Сімейного кодексу України. До кола обов`язків батьків, зокрема, входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), яка ратифікована Україною, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (зі змінами та доповненнями), виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Суд, проаналізувавши надані матеріали, вважає, що обставини правопорушення узгоджуються з наданими документами та вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП,факти її вини є переконливими, достатніми, та знайшли своє підтвердження в документах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду справи, а саме даних, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 706081 від 08.07.2025; в письмових поясненнях ОСОБА_2 від 08.07.2024 року; письмових поясненнях ОСОБА_3 від 08.07.2025 року та ін. матеріалах справи.

Згідно з наявної в матеріалах справи копії актового запису про народження, судом встановлено, що матір`ю малолітнього ОСОБА_3 є ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що ухилення батьками чи особами, які їх замінюють від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей може бути вчинено як умисно, так і з необережності.

Отже, суд приходить до висновку, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Приймаючи до уваги відомості про особу-правопорушницю, відсутність відомостей про працевлаштування, наявність відомостей про притягнення її до адміністративної відповідальності протягом року за подібні або інші правопорушення, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення у виді штрафу буде занадто надмірним тягарем для особи, а відповідно, і для родини, в якій проживає малолітня дитина, та вважає у даному випадку звільнити її від адміністративної відповідальності, на підставі ст. 22 КУпАП, та обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошені усного зауваження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. У зв`язку із тим, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

Керуючись ст. ст. 22, 184, 221, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення і оголосити їй усне зауваження.

В силу положень ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчиненого нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Тихонова О.А.