П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2025 Справа №607/11928/25 Провадження №3/607/4836/2025

06 серпня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О.М.

при секретарі с/з Романів К. Ю.

за участю

прокурора Яцків О. П.

особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

захисника Василишина К. В.

розглянувши матеріали, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого директором ТОВ «ВВ-Буд», має на утриманні та вихованні чотирьох дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч. 1 ст. 172-6; ч. 1 ст. 172-6; ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2021 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, ОСОБА_1 будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2022 по 15.08.2022, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2022 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-6; ч. 1 ст. 172-6; ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівниками Національного агентства з питань запобігання корупції складено протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, №47-01/82/25, 47-01/83/25, 47-01/84/25 від 05 червня 2025 року.

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2025 року, об`єднано в одне провадження адміністративну справу № 607/11928/25 (провадження 3/607/4836/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення із адміністративною справою за № 607/11931/25 (провадження 3/607/44839/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та адміністративною справою за № 607/11932/25 (провадження 3/607/4840/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер № 607/11928/25 (провадження 3/607/4836/2025).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнав, щиро розкаявся та підтвердив факт несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому пояснивши, що він являється учасником бойових дій і після звільнення в запас був залучений, як засновник громадської організації «Рух За Справедливу Україну», до випробувань засобів радіоелектронної боротьби та коптерних БПЛА. У зв`язку з періодичними поїздками для передачі засобів радіоелектронної боротьби та коптерних БПЛА представникам Сил Оборони України, які виконують завдання в зоні бойових дій. Під час виконання вказаних поїздок він не звернув увагу про внесення змін до законодавства щодо строків подання декларацій.

Також просить суд звернути, що він не перебував на державній службі та на час подання декларацій не був суб`єктом, на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», тому в нього були інші пріоритети в житті, зокрема, забезпечення необхідними засобами Сил Оборони України, утримання дружини та чотирьох дітей, своїми діями він не завдав шкоди державі чи суспільству, незначний проміжок часу не подання декларацій, будь-яких дій щодо приховання свого майнового стану не здійснював, будь-яких порушень у поданих ним деклараціях не виявлено.

Захисник у судовому засіданні просить врахувати обставини та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Прокурор в судовому засіданні просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення в розмірі 1700,00 грн, так як вважає, що в його діях наявний склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення правопорушень, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з наказом Управління Держпраці в Тернопільській області № 184-к від 11.11.2020 року ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків на посаді начальника Управління Держпраці в Тернопільській області з 11.11.2020 року на підставі контракту.

Наказом Державної служби України з питань праці №117-кт від 09.12.2020 ОСОБА_1 присвоєно 6 ранг державного службовця в межах категорії «Б» з 11.12.2020.

Наказом Державної служби України з питань праці №41-кт від 20.04.2021 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 20.04.2021 року, за угодою сторін.

Наказом Державної служби України з питань праці №42-кт від 20.04.2021 ОСОБА_1 призначено знову на посаду начальника Управління Держпраці в Тернопільській області з 21.04.2021 року.

З 14.03.2022 ОСОБА_1 увільнено від роботи на час військової служби за призовом по мобілізації згідно з наказом Державної служби України з питань праці №134-К від 15.03.2022, зі збереженням займаної посади і середньої заробітної плати.

Наказом Державної служби України з питань праці №620-К від 26.07.2022 внесено зміни до наказу Держпраці №134-К від 15.03.2022 «Про увільнення від роботи на час військової служби ОСОБА_1 »: слова «зі збереженням займаної посади і середньої заробітної плати» замінено словами «зі збереженням місця роботи і посади».

З 01.08.2022 року ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків начальника Управління Держпраці у Тернопільській області з 01.08.2022 у зв`язку зі звільненням з військової служби.

Наказом Державної служби України з питань праці №677-К від 15.08.2022 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Управління Держпраці у Тернопільській області з 15.08.2022.

Отже, відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон).

Тому, згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1, ст. 45 Закону, приміткою до ст. 1726 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом адміністративного правопорушення.

Згідно з приміткою до ст. 56 Закону державні службовці, які займають посади категорії «Б» відноситься до службових осіб які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 65-1 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті З цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до Закону України від 08.07.2022 № 2381-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану», який набрав чинності 03.08.2022, суб`єкт декларування зобов`язаний подати декларацію, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», протягом дев`яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування.

Законом України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, відновлено декларування у порядку та строки, що визначені ст. 45 Закону.

У ч. 1 ст. 45 Закону встановлено, що особи, зазначені у п. 1, пп. «а», «в»-«ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пп. 1 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 № 252/23, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

В абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у п.1, п.п. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 № 252/23, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021, декларація при звільненні подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.

Своєю чергою, в умовах воєнного стану Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Так, у п. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону визначено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію відповідно до ст. 45 цього Закону, кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Отже, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави, був зобов`язаний подати декларації за 2021, 2022 рік та декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2022 по 15.08.2022, до 00:00 год. 01.02.2024, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 та 2022 рік, та декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2022 по 15.08.2022, лише 25.02.2024 16:19, 18:27, 17:59, тобто несвоєчасно.

Згідно послідовності дій користувача Реєстру, які вчинив ОСОБА_1 дії по заповненню декларації за 2021, 2022 рік та декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2022 по 15.08.2022, останній розпочав лише 05.02.2024 і подав 25.02.2024.

Візуальним моніторингом публічних відомостей, розміщених на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що до цього, раніше ОСОБА_1 подавав декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулі роки своєчасно, з дотримання вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджує його ознайомлення із вимогами вказаного вище закону та усвідомлення вчинюваних ним дій під час подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Також, про необхідність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування неодноразово повідомлялось на сайті НАЗК та публікувалось у засобах масової інформації.

Пунктом 5 розділу II Порядку передбачено, що суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

ОСОБА_1 вказаних вимог Закону не дотримався.

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до роз`яснень, викладених в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021, 2022 рік та декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2022 по 15.08.2022, у ОСОБА_1 відсутні.

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

Тобто, ОСОБА_1 , будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2021 та 2022 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також ОСОБА_1 , будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2022 по 15.08.2022, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При обранні адміністративного стягнення, суд виходить з вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ст. 23 КУПАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, суд, враховує санкцію статті, характер вчиненого правопорушення, який має суспільну небезпеку для суспільства, при цьому суд зазначає, що ОСОБА_1 , подав 25.02.2024 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 та 2022 рік, та декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2022 по 15.08.2022, також ним своєчасно були подані декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулі роки вчасно, він являється учасником бойових дій, засновником громадської організації «Рух За Справедливу Україну», учасником громадської організації «Захист Держави», постійно виконує роботи щодо передачі засобів радіоелектронної боротьби та коптерних БПЛА представникам Сил Оборони України, які виконують завдання в зоні бойових дій, періодично здійснює поїздки в зону бойових дій для допомоги Сил Оборони України.

Також суд враховує особу ОСОБА_1 , який є одружений, має на утриманні чотирьох дітей, дружину, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини, що він виконуючи волонтерську роботу, не перебував на державній службі, не звернув увагу на строки подання необхідних декларацій, будь-яких дій щодо приховання свого майнового стану не здійснював, будь-яких порушень у поданих ним деклараціях не виявлено, його майновий стан, обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення це щире розкаяння винного, ту обставину, що він усвідомив протиправність своєї поведінки та є підстави вважати, що в подальшому не буде вчиняти правопорушень, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд дійшов висновку, що вказані обставини суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого , а тому, суд дійшов до переконання, що до ОСОБА_1 , слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті наближеного до мінімальної, за якою він притягується до відповідальності і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Тому, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 , слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, ст. 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн (тисячу сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяО. М. Вийванко