ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2045/25 Справа № 189/1623/25 Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К. С. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Єланського О.Г. на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

захисника (в режимі відеоконференції) Єланського О.Г.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2025 року водій ОСОБА_1 29 квітня 2025 року о 07:40 год. в сел. Покровське, по вул. Г.Бондаря, 35, керував автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер, результат огляду 3,08 проміле, чим було порушено вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вказану постанову суду та постановити нову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, а тому відносно нього повинен був застосований спеціальний порядок огляду на стан сп`яніння, передбачений приписами ст.266-1 КУпАП, однак установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий, а тому всі наявні у матеріалах справи докази є недопустимими. Вказує на те, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Наголошує на тому, що до матеріалів справи не було додано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки приладу Драгер. Звертає увагу на те, що працівниками поліції не було роз`яснено права ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер, результат огляду 3,08 проміле; тестуванням до протоколу, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер становить 3,08 проміле; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких останній був згодний із результатами проведеного огляду та свою провину визнав; поясненнями свідка ОСОБА_2 , наданими у суді першої інстанції, згідно яких ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Octavia у стані алкогольного сп`яніння, результат проведеного огляду складав 3,08 проміле; відеозаписом, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, а тому відносно нього повинен був застосований спеціальний порядок огляду на стан сп`яніння, передбачений приписами ст.266-1 КУпАП, слід зазначити наступне.

Стаття 266 КУпАП визначає порядок відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та окрім того порядок проведення відповідних оглядів.

Згідно ст. 266-1 КУпАП визначено порядок проведення оглядів військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У даному випадку ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції поза межами розташування військової частини та не надав жодних доказів на підтвердження того, що виконував обов`язки військової служби, а тому огляд відносно нього повинен проводитись відповідно до норм ст. 266 КУпАП, як до водія транспортного засобу.

Таким чином, огляд був проведений працівниками поліції як уповноваженими особами на проведення відповідних оглядів, та ними було вірно застосовані норми КУпАП.

Твердження апеляційної скарги стосовно того, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, не знаходять свого підтвердження у матеріалах справи, оскільки спростовуються наданими у суді першої інстанції поясненнями свідка ОСОБА_2 , згідно яких саме ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Octavia у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, апеляційним судом враховуються письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких останній був згодний із результатами проведеного огляду та свою провину визнавав.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що до матеріалів справи не було додано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки приладу Драгер, слід зазначити, що як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в суді першої інстанції ОСОБА_1 жодних вимог (клопотань) щодо надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не заявляв, при цьому згідно п. 5 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лише на вимогу особи.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Єланського О.Г. залишити без задоволення.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот