г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3394/25
Номер провадження 3/213/1088/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Нестеренко О.М., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

19.06.2025 до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №442780, складений 29.05.2025, за змістом якого: 29.05.2025 року о 13:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді продавця магазину «Vape Store», який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Перемоги, 37В, здійснював господарську діяльність з продажу тютюнових виробів без отримання відповідних ліцензій на провадження виду господарської діяльності, чим порушив ЗУ №481/95-ВР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Водночас від представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, 07.08.2025 надійшло клопотання про закриття провадження з підстав, викладених у клопотанні, повернути тимчасового вилучені предмети особі, у якої вони вилучались. Також представник просить розгляд справи проводити без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, вважаю необхідним розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; копію паспорту ОСОБА_1 ; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; пояснення свідків; протокол огляду; квитанцію про отримання вилучених речей і документів; копію трудового договору, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.164 КУпАПпровадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується провадження 29.05.2025 господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру.

Згідно статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до стаття 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року №2 Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

При цьому, господарська (підприємницька) діяльність характеризується систематичністю, проте у протоколі про адміністративне правопорушення та доказах наявних у матеріалах справи не відображена систематичність дій ОСОБА_1 по здійсненню господарської діяльності, що є обов`язковою ознакою вищевказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, адже не є суб`єктом господарювання, а працевлаштований продавцем.

Відповідно до ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Водночас у відповідності до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних, допустимих та достатніх доказів факту вчинення систематичної господарської діяльності суду не надано, а ОСОБА_2 не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, суддя дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Щодо можливості повернення тимчасово вилучених предметів особі, у якої вони вилучались, слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» в редакції, чинній на момент вилучення тютюнових виробів, законодавець визначив перелік тютюнових виробів та їх якісних характеристик, виробництво (крім виробництва для експорту), оптова і роздрібна торгівля та імпорт для реалізації на території України яких заборонена.

У ст. 10-1 цього Закону наводяться вимоги щодо здійснення діяльності, пов`язаної з виробництвом, оптовою та роздрібною торгівлею, експортом і імпортом електронних сигарет, заправних контейнерів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Так, електронні сигарети, заправні контейнери, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, можуть бути введені в обіг на території України лише за умови виконання визначених у цій статті вимог.

Враховуючи те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять вказівку на відсутність відповідної ліцензії, при розгляді справи неможливо встановити, чи вилучені речі були введені в обіг на території України, чи відповідають вимогам, встановленим в ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».

За таких обставин вирішення питання про повернення майна можливо лише після звернення власника майна до суду адміністративної юрисдикції з позовом про повернення цього майна в порядку КАСУ, за наявності документів, що підтверджують законність їх обігу на території України, відповідність вимогам, встановленим в ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».

Керуючись ст. ст.164, 247, 283, 284, 288, 289 ст. КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на підставі п.1 ст.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про повернення тимчасово вилучених предметів особі, у якої вони були вилучені, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Нестеренко О.М.