ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2070/25 Справа № 201/3284/25 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В.М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., при секретарі судового засідання Левковській А.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Мухи С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

на постанову судді Соборного районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 20 лютого 2025 року об 11 годині 20 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ДЕУ», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 30 по просп. Героїв в м. Дніпрі з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло), після чого, будучи зупиненим співробітником поліції, ухилився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у відповідності до встановленого порядку, шляхом відмови від його проходження на вимогу останнього із застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови судді як незаконної та необґрунтованої, оскільки під час розгляду справи судом було порушено норми КУпАП; порушено право на захист та належну правничу допомогу адвоката; не було встановлено усі суттєві обставини справи.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Так, 20.02.2025 приблизно об 11 годині він забрав свою дружину ОСОБА_2 від Торгівельного центру «Гермес», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, буд. 11л, після чого вони разом поїхали за місцем свого проживання. Під`їжджаючи до пішохідного переходу поблизу зупинки громадського транспорту «Бакінська» він зупинився, оскільки на пішохідному переході були люди, які здійснювали рух справа наліво по ходу руху мого автомобіля, та глянувши в бокове дзеркало заднього виду помітив, як на доволі значній швидкості без увімкнених проблискових маячків та звукової сирени до пішохідного переходу наближався екіпаж патрульної поліції. Припустивши, що водій поліцейської машини не бачить пішоходів, які наближаються по пішохідному переходу до полоси його руху, з метою недопущення наїзду на пішоходів, він подав звуковий сигнал свого автомобіля, щоб привернути увагу поліцейських, на що вони відреагували та різко загальмували, виїхавши передньої частиною свого автомобіля на пішохідний перехід. Після того, як пішоходи пройшли вінпродовжив свій рух, так само і екіпаж патрульної поліції. Фактично разом вони проїхали декілька світлофорів, після чого переїхавши перехрестя проспекту Героїв та Бульвару Слави, він увімкнув правий покажчик повороту та з дотриманням ПДР, повернув праворуч у двори.Проїхавши близько 20 метрів в дзеркалі заднього помітив все той же автомобіль патрульної поліції, який їхав на незначній відстані позаду та подав червоний проблисковий маячок для моєї зупинки. Він зупинився та знаходячись у своєму автомобілі разом з дружиною очікував працівника патрульної поліції. Через деякий час підійшов поліцейський та попросив надати йому водійське посвідчення і реєстраційний талон на автомобіль.

Будучи доволі здивованим цій ситуації, оскільки він не порушував жодних з пунктів ПДР, запитав про причину зупинки транспортного засобу та що він порушив. Поліцейський відповів, що начебто його автомобіль дуже гучно працює, як БМВ, які літають по місту та лякають мешканців своїм гучними звуками. Після передачі необхідних документів, поліцейський запитав, чи не вживав він алкогольних напоїв та чи згоден пройти тест на «Драгер», при цьому вказавши причини таких припущень.

Оскільки він нічого не вживав, то погодився пройти алкотест, якщо це потрібно. Забравши документи, поліцейський пішов до машини патрульної поліції, а через деякий час з неї всі троє працівників патрульної поліції, почали себе дивно поводити - перешіптувались та постійно поглядали в його бік, що його перелякало. Оскільки усім відомі ситуації, коли самих потерпілих, які викликали поліцію поліцейські «пакують» та доставляють до ТЦК та СП, після чого такі хлопці відразу направлялися до навчальних центрів.

Через деякий час підійшов один з поліцейських та запропонував пройти до них в автомобіль, щоб пройти тест на стан сп`яніння, однак замість того, щоб надати алкотестер поліцейські склали свої речі в багажник та завели автомобіль. На запитання: «Куди ми їдемо?» поліцейський відповів, що до лікарні. Він заперечив, вказавши, що готовий продути Драгер, що його дружина знаходиться в його в автомобілі та вийшов з автомобіля працівників поліції. Знаходячись біля автомобіля патрульної поліції пояснював, що готовий пройти будь-які тести на місці зупинки, натомість нікуди з поліцейськими їхати не буду. Після цього поліцейський сказав, що у них наче вже підозра на те, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, для чого потрібно проїхати до закладу МОЗ та здати відповідні аналізи.

Оскільки про таку підозру раніше йому ніхто не повідомляв, а працівники патрульної поліції казали лише про підозру на алкогольне сп`яніння, він відмовився їхати з поліцейськими у невстановлене місце, оскільки за тієї ситуації, яка склалася в нашій країні він ризикував бути доставлений не до лікарні, а до ТЦК та СП.

Як в подальшому з`ясувалося, такі острахи не були марними, як вбачається з відеозапису, після того як працівники патрульної поліції відійшли для складання адміністративного протоколу за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на 7 хв. 35 сек. відеозапису поліцейські відразу почали розмову з наступного (в оригіналі російською мовою): «Ну, а что просто скажи ему и все мы же не будем его крутить...» з 7 хв. 35 сек. по 7 хв. 40 сек. відеозапису.

Також на 18 хв. 35 сек. відеозапису після вручення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівник патрульної поліції повідомив, що він м знаходиться у розшуку ТЦК та СП Соборного району і запитав чи бажає він у добровільному порядку проїхати з поліцейськими до відповідного ТЦК та СП, на що він відмовився.

Таким чином з вищевикладеного вбачається, що його не збиралися доставляти в медзаклад для проходження медогляду на стан сп`яніння, а лише хотіли доставити до ТЦК та СП; що ним не порушувався п. 2.5 ПДР, а відповідно в діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а припущення поліцейських про його перебування в стані наркотичного сп`яніння було нічим іншим, як засобом психологічного впливу для того, щоб доставити мене до ТЦК та СП.

Крім того, припущення поліцейського про його перебування устані алкогольного сп`яніння та пропозицію пройти алкотест на місці за допомогою Драгера, було вирізано працівниками поліції та свідомо не надано до суду.

Вказує, що з наявного в справі відеозапису убачається відсутність у нього будь-яких ознаки сп`яніння, його колір обличчя нормальний, поведінка повністю відповідає обстановці, координація рухів та мова не порушена, тремтіння рук відсутнє, а тому вимога поліцейського про необхідність проходження якихось оглядів на стан сп`яніння без реального існування ознак такого сп`яніння є порушенням його прав та порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №251900 від 20.02.2025 та рапорт інспектора поліції є неналежним доказом вчинення адміністративного правопорушення та не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки викладена у них інформація не відповідає обставинам справи. Згідно описової частини протоколу, ознаками наркотичного сп`яніння є: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Згідно до рапорту інспектора ознаками наркотичного сп`яніння водія зазначено: зіниці очей не реагують на світло та поведінка водія не відповідає обстановці. Однак, як убачається з відеозапису, працівники поліції не проводили жодних первинних тестів щодо встановлення відсутності реакції очей на світло, а тому вказані вище докази містять неправдиву інформацію.

Вважає, що сам по собі рапорт працівника поліції, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказані твердження були сформовані Верховним Судом та викладені у його постановах від 20.05.2020 під час розгляду справи № 524/5741/16-а та у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 161/5372/17.

Відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського під назвою «ехрогt-jo7y.mр4», є неналежним доказом, оскільки він не відповідає вимогам діючих інструкцій, є неповним та не містить усіх суттєвих обставин оформлення адміністративного протоколу.

В матеріалах справи відсутній доказ його відсторонення від керування транспортним засобом та передачі автомобіля іншій особі.

Крім того вказує, що здійснюючи розгляд справи про адміністративне правопорушення без його участі та без участі його колишнього захисника, суд порушив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначені у ст. 268 КУпАП. Матеріали справи не містять жодного доказу направлення йому чи захиснику електронної чи письмової повістки.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просить постанову Соборного районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Муха С.С. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Додатково суду ОСОБА_2 зазначив, що не заперечує факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, але свою поведінку пояснив тим, що боявся, що його відвезуть не до лікарні, а до ТЦК.

Захисник Муха С.С. звернув увагу на те, що на відеозапису з боді камери патрульних поліцейських не зафіксовані обставини, які передували відмові ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки спочатку йому працівниками поліції було вказано на наявність ознак алкогольного сп`яніння, а потім стали стверджувати, що водій має ознаки наркотичного сп`яніння і що ОСОБА_2 для огляду слід їхати до лікарні. Тому вважає, що обставини справи свідчать про те, що патрульні поліцейські були обізнані про те, що ОСОБА_2 перебуває у базі даних розшуку ТЦК, а тому вигадали ознаки у ОСОБА_2 наркотичного сп`яніння та хотіли відвезти його не у лікарню для медичного огляду, а саме до ТЦК, що спонукало ОСОБА_2 відмовитися проїхати до акладу охорони здоров`я для огляду на стан наркотичного сп`яніння. Хоча він наполягав на проведенні його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту Драгер.

За клопотанням сторони захисту в якості свідка було допитано ОСОБА_2 , яка апеляційному суду дала покази про те, що 20 лютого 2025 вона разом з чоловіком поверталися на своєму автомобілі додому. Зупинилися перед пішохідним переходом і пропустили пішоходів, та поїхали далі. Вже біля дому їх зупинили патрульні поліцейські зате, що дуже гучно працював глушник. Поліцейські спочатку поцікавилися у чоловіка, чи не вживав він алкоголь, а потім запросили його у свій службовий автомобіль і коли він сін, почали рухатися. Тоді чоловік вийшов з машини поліцейських і відмовився їхати до лікарня начебто для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На її переконання поліцейські поводили себе дивно, переглядалися між собою, про щось розмовляли, щось перевіряли у своїх телефонах і тому вона на свій телефон стала знімати поведінку поліцейських.

Після складання адмінпротоколу за ст.130 КУпАП, поліцейські повідомили, що чоловік перебуває у розшуку ТЦК, відпустили їх і вони поїхали далі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 251900 від 20.02.2025; рапорт інспектора поліції; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_1 від 20.02.2025; відеозапис з бодікамер патрульної поліції.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №251900 від 20.02.2025, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1), 20.02.2025 об 11:20:00 годин в м. Дніпрі, проспект Героїв, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo-Lanos д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідки не залучалися.

Подію за фіксовано на технічний відеозапис відеозапису: 474384.

Вказано, що тимчасово вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керувати транспортним серії НОМЕР_3 .

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та повідомлено місце та час розгляду справи, про що у відповідній графі мається власноручний підпис ОСОБА_1 .

Відповідно до рапорту інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області, під час патрулювання 20.02.2025 приблизно об 11.20 годині за адресою: м. Дніпро, проспект Героїв, 30, були зупинено автомобіль Daewoo-Lanos д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він відмовився під запис боді камер. На ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 20.02.2025 об 11.30 годин водія ОСОБА_1 направлено до закладу охорони здоров`я КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня психіатричної допомоги ДОР для проходження медичного огляду на перебування у стані наркотичного сп`яніння у зв`язку з виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя), однак водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду (а.с.3).

На відеофайлі під назвою document_623785664 тривалістю 39 секунд, який міститься на CD-R диску, долученого до матеріалів справи стороною захисту, зафіксовано, як ОСОБА_1 іде від службового автомобіля працівників поліції, сідає у свій автомобіль, повідомляє комусь, хто робить відеозапис, що перебуває у розшуку ТЦК та наказує цій особі сісти в автомобіль і закрити двері (а.с.65).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Працівниками поліції долучено до матеріалів справи один DVD+R диск, на якому наявний відеозапис на відеофайлі під назвою «export-jo7y0» (обладинка оборот).

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції № 474384 від 20.02.2025 тривалістю 11:24:36-11:37:02 зафіксовано, що працівник поліції звертається до водія ОСОБА_1 :Сідайте до нашого автомобіля.

Водій ОСОБА_1 виходить з водійського місця свого автомобіля та сідає до службового автомобіля працівників поліції.

ОСОБА_1 :А куди ми їдемо?

Працівник поліції:До лікарні.

ОСОБА_1 об 11:25:32 годині:Та нє, вибачте, рєбята. Мене жінка чекає. ДО якої лікарні? Драгер давайте я продую. Я до лікарні не поїду.

Далі ОСОБА_1 виходить зі службового автомобіля поліцейських.

Працівник поліції до ОСОБА_1 об 11:25:45 годині:Я Вам пропоную пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та вживання медичних препаратів. Такий огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 :Ви спитали, чи вживав я алкоголь.

Працівник поліції:Я спитав, чи вживали Ви алкоголь, медичні препарати та наркотичні засоби.

ОСОБА_1 :Я нічого не вживав.

Працівник поліції:У Вас є блідість обличчя, це ознака сп`яніння.

ОСОБА_1 :Якого сп`яніння?

Працівник поліції об 11:26:15 годині:Наркотичного, або вживання медичних препаратів. Тому ви пропонуємо ОСОБА_3 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Відмовитись Ви не маєте права.

ОСОБА_1 :Чого це я не маю права відмовитись?

Працівник поліції:У разі відмови щодо Вас буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду.

ОСОБА_1 мовою оригіналу:Сейчас вы меня отвезете в больницу и оттуда я уже не вернусь.

Працівник поліції:Ми привеземо Вас назад.

Жінка, яка була в автомобілі ОСОБА_1 :Ніхто нікуди не поїде.

Працівник поліції до ОСОБА_1 :Ми не можемо Вас змусити їхати. Якщо Ви відмовляєтесь, ми складемо протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Жінка, яка була в автомобілі ОСОБА_1 мовою оригіналу: ОСОБА_4 едем на похороны, пожалуйста отпустите.

ОСОБА_1 мовою оригіналу: ОСОБА_5 меня остановили за глушитель. Теперь говорите, что я под наркотой.

Працівник поліції:Ми не говоримо, що Ви під наркотою. Ми пропонуємо ОСОБА_3 пройти огляд, оскільки у нас є такі підозри. Це Вас обов`язок, як водія згідно правил дорожнього руху.

Потім працівник поліції роз`яснив водію ОСОБА_1 положення п. 2.5. ПДР та наслідки відмови водія від проходження медичного огляду, запропонованого працівниками поліції.

Жінка, яка була в автомобілі ОСОБА_1 , мовою оригіналу:Мне надо ехать, вы меня задерживаете. У меня коллега умерла, надо на похорон.

Працівник поліції:Ми Вас не затримуємо, можете їхати. Ми розмовляємо з водієм.

Жінка, яка була в автомобілі ОСОБА_1 , мовою оригіналу:Пишите, что хотите, заплачу 17 тысяч… надо ехать.

Працівник поліції до ОСОБА_1 :Ви зрозуміли? ЗА відмову від проходження огляду щодо Вас буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 мовою оригіналу:Ну?Платиться штраф.

Працівник поліції:І один рік позбавлення права керування транспортними засобами, якщо суд так вирішить. Якщо суд так не вирішить значить Вам нічого не буде.

Об 11:28:57 годині ОСОБА_6 мовою оригіналу:Хорошо, пишите протокол.

Працівник поліції:Ви відмовляєтесь від проходження огляду?

Об 11:29:01 ОСОБА_1 мовою оригіналу:Я явлюсь на суд и докажу, что я не наркоман, не алкоголик.

Об 11:29:09 працівник поліції:Я ще раз пропоную Вам пройти огляд на перебування у стані наркотичного сп`яніння, оскільки у Вас є ознаки наркотичного сп`яніння, у медичному закладі.

ОСОБА_1 мовою оригіналу: ОСОБА_7 не ознаки, я нервничаю, переживаю.

Працівник поліції:Це я вирішую, є у Вас ознаки сп`яніння, чи ні.

Далі працівник поліції роз`яснює водію ОСОБА_1 положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щодо ознак наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 :Зараз усі, хто вас бачить, всі блідніють.

Працівник поліції:Є ознаки, треба пройти огляд.

Жінка, яка була в автомобілі ОСОБА_1 :Ви чіпляєтесь, намагаєтесь зачепитися за будь-яку фігню, щоб його кудись повезти.

Працівник поліції:В лікарню.

Об 11:30:22 годині працівник поліції до ОСОБА_1 :Ви будете проходити огляд, чи не будете?

Жінка, яка була в автомобілі ОСОБА_1 , мовою оригіналу:Вы на пешеходном переходе не остановились, чтобы людей остановить.

Працівник поліції:Ми стояли поряд з вами. Якщо уважаєте, що я порушив, можете написати на мене скаргу.

Жінка, яка була в автомобілі ОСОБА_1 мовою оригіналу:Не хамите.

Об 11:31:00 годині ОСОБА_1 мовою оригіналу:Составляйте протокол, ладно.

Працівник поліції:Ви відмовляєтесь?

ОСОБА_1 об 11:31:02 годині:Да.

Працівник поліції:Точно?

Об 11:31:03 годині ОСОБА_1 мовою оригіналу:Да. Если бы вы мне сказали дунуть в Драгер, я бы согласился. Я согласился, сел в машину к вам, а вы начинаете меня куда-то везти.

Працівник поліції:В лікарню. Драгер це алкогольне сп`яніння, медичний заклад наркотичне.

ОСОБА_1 об 11:31:32:Я в курсе.

Працівник поліції:Відмовляєтесь?

ОСОБА_1 об 11:31:31 годині мовою оригіналу:Да. Я в больнице не поеду. Надо дунуть в Драгер я дуну.

Працівник поліції:Відмовляєтесь? Не будете їхати?

ОСОБА_1 об 11:31:39 годині мовою оригіналу:Нет.

Працівник поліції:Щодо Вас буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду на перебування у стані наркотичного сп`яніння. Чекайте на оформлення протоколу.

Працівник поліції до іншого працівника поліції: Постою на вулиці. Просто йому скажи, ми ж не будемо його крутити...

Дані на відеозаписі видно, що працівник поліції перевіряє по службовому планшету дані на водія ОСОБА_1 за наданим ним посвідченням водія, та оформляє адміністративні матеріали.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції № 474384 від 20.02.2025 тривалістю 11:44:12-11:50:58 зафіксовано оформлення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та інших адміністративних матеріалів.

Далі працівник поліції оголошує ОСОБА_1 , який перебуває на водійському місці свого автомобіля, зміст протоколу про адміністративне правопорушення, повідомляє дату, час та місце розгляду справи судом, вказує, що у ОСОБА_1 буде вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами до рішення суду.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 : Я відсторонений від керування транспортним засобом?

Працівник поліції об 11:49:31 годині:Так. Вам керувати транспортними засобами не можна.

Об 11:50:18 годині працівник поліції:І друге питання. Ви знаходитесь у розшуку в ТЦК Соборного району. Ви згоді проїхати до ТЦК?

ОСОБА_1 :Ні.

Працівник поліції:Відмовляєтесь. Ви знали, що Ви знаходитесь у розшуку?

ОСОБА_1 : Без понятія. Раніше мене зупиняли, перевіряли, все було в порядку.

Працівник поліції:Зараз Ви готові проїхати?

ОСОБА_1 :Ні, я ж сказав.

Працівник поліції: ОСОБА_8 потрібно буде самостійно проїхати до ТЦК. Все. На все добре.

Далі видно, що працівники поліції пішли до свого службового автомобіля.

Апеляційний суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що відеозапис, долучений до матеріалів справи не містить повного запису з нагрудних камер працівників поліції щодо події, на переконання апеляційного суду хоча і є слушними, проте такий недолік не можна вважати істотним, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються всією сукупністю доказів, досліджених судом під час розгляду даної справи.

Відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому є належним та допустимим доказом у справі. Доказів монтажу, редагування наданого запису з метою фальсифікації даних, зафіксованих на ньому, стороною захисту надано не було та судом на встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації, рапорт працівника поліції та відеозапис з нагрудних камер працівників поліції спростовують твердження сторони захисту про те, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що він не порушував вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, є неспроможними та спростовуються наявними матеріалами справи.

За нормативним визначенням ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).

Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 № 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як у своїй апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтвердив, що він дійсно відмовився від проходження медичного огляду на перебування у стані наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки боявся, що працівник поліції відвезуть його не до лікарні, а до ТЦК. При цьому був згодний пройти огляд на перебування у стані сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, на неодноразові вимоги інспектора поліції проїхати до медичного закладу для проходження огляду на визначення стані наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 категорично відмовлявся (об 11:28:57 год., об 11:29:01 год., об 11:31:02 год., об 11:31:31 год., об 11:31:39 год.), зазначаючи, що якщо він поїде зараз до лікарні, то назад вже не повернеться.

Дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , допитана судом апеляційної інстанції в якості свідка, відповідно до відеозапису з нагрудних камер працівника поліції, зазначала, що вони не можуть затримуватись, оскільки їм необхідно їхати на похорон до колеги.

Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не збиралися везти його до медичного закладу для проходження огляду, а лише хотіли доставити його до ТЦК, на переконання апеляційного суду не заслуговує на увагу та є обраною лінією захисту. Як убачається з відеозапису, лише після неодноразової відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на перебування у стані наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомлення водія з протоколом та вручення його копії, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що він перебуває у розшуку Соборного ТЦК і запитав, чи знав він про цей факт. ОСОБА_1 відповів, що не знав, раніше його зупиняли, перевіряли документи і все було в порядку. На пропозицію працівника поліції зараз проїхати до ТЦК, ОСОБА_1 сказав, що не готовий. Далі працівник поліції зазначив, що останньому потрібно буде самостійно проїхати до ТЦК і вирішити всі питання, потім попрощався і пішов до свого службового автомобіля.

Отже, будь-яких доказів того, що працівники поліції не збиралися доставляти водія ОСОБА_1 до медичного закладі для проходження огляду на перебування у стані наркотичного сп`яніння, а хотіли лише доставити його до ТЦК, як про те вказує сторона захисту матеріали справи, зокрема і наданий стороною захисту відеозапис тривалістю 39 секунд, не містять. Здійснення поліцейськими будь-якого тиску, примушування ОСОБА_1 їхати до ТЦК, чи іншої неправомірної поведінки працівників поліції до водія, апеляційним судом не встановлено та стороною захисту не надано.

Обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності судом не встановлено та стороною захисту надано не було.

Таким чином твердження ОСОБА_1 про те, що він не порушував вимог п. 2.5 ПДР, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу.

Не є слушними і доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції є неналежними доказами, оскільки викладена у них інформація, а саме зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, не відповідає обставинам справи.

Вимогами п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже законодавцем не встановлено жодної вимоги до працівників поліції надавати докази на підтвердження виявлених ознак наркотичного, наркотичного чи іншого виду сп`яніння. Більше того, поліцейський фактично виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак наркотичного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані такого сп`яніння. Законодавство про адміністративне правопорушення не передбачає можливості оспорювання водієм встановлених уповноваженою особою ознак наркотичного сп`яніння, внаслідок чого заперечення апелянтом наявності у нього таких ознак, не свідчить про незаконність висунутих працівником поліції вимог до водія ОСОБА_1 про проходження медичного огляду на перебування у стані наркотичного сп`яніння, та не є підставою для закриття провадження у справі.

Будь-яких суперечностей або неточностей протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить, у ньому у повній мірі зазначено суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення, місце його вчинення, вірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, порушений водієм, а також інші необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що рапорт працівника поліції є неналежним доказом, є необґрунтованим, оскільки рапорт є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про законність своїх дій, наведені у рапорті дані повністю узгоджуються з іншими матеріалами провадження щодо послідовності дій працівників поліції при оформлені ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ні ОСОБА_1 , ні його захисник не скористалися процесуальною можливістю та не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції.

При цьому посилання апелянта з цього приводу на на правові позиціі КАС Верховного Суду, викладені у справах №524/5741/16-а від 20.05.2020 та № 161/5372/17 від 29.04.2020 є некоректними, оскільки ці висновки стосуються правовідносин, що регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, а отже є відмінними від правовідносин, які існують у нашій справі та які регулюються нормами КУпАП, зокрема, статтею 251 цього Кодексу.

Щодо відсутності в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування, то це спростовується матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, де поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що його відсторонено від керування транспортним засобом. До того ж, цей факт не спростовує висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів сторони захисту про порушення місцевим судом вимог ст.268 КУпАП, у зв`язку із розглядом справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд зазначає, що розгляд адміністративної справи судом першої інстанції щодо ОСОБА_1 було двічі відкладено 30.04.2025 та 19.05.2025 через неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисників, які були завчасно повідомлені до дату, час та місце розгляду справи (а.с.5,20,22,23,24,25,26).Тому, враховуючи вимоги щодо строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, що ОСОБА_1 та його захисник були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи; захисник подав до суду клопотання про надання доступу до системи Електронний суд та ознайомлення з матеріалами справи, а також враховуючи перебіг строків, передбачених вимогами ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доцільність провести судовий розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

В апеляційній скарзі містяться також інші доводи, які зводяться до дослівного викладу положень КУпАП, без їх належного співвідношення до доказів та фактичних обставин цієї справи, тому не потребують детального аналізу апеляційним судом, оскільки не мають вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви апеляційного суду за всіма ключовими доводам сторони захисту, на які апелянт акцентував увагу в апеляційній скарзі, викладені вище.

Застосовуючи такий підхід, апеляційний суд виходить з усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо мотивування судового рішення. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р., заява № 4909/04, § 58). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, зокрема і доводам сторони захисту про наявність підстав для закриття адміністративного провадження, та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Соборного районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Соборного районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО