Справа №295/9694/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , пенсіонера, за ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД від 12.07.2025, ОСОБА_1 , 12.07.2025 о 15-15 год. за адресою : АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого мала бути завдана шкода психологічному здоров`ю. Також ОСОБА_1 порушив заборонний припис від 10.07.2025 АА 511588.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був обізнаний, що відносно нього розглядається справа про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу. Судом також направлялось смс - повідомлення про дату, час і місце судового засідання

Дослідивши матеріали справи суд приходить до таких висновків.

Частина 2 статті 173-8 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, іншими документами.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру (ст.173-2 КУпАП) та порушення заборонного припису (ст.173-8 ч.2 КУпАП), однак протокол складений уповноваженим органом за ст. 173-8 ч.2 КУпАП, тобто обсяг інкримінованого протоколом правопорушення не охоплює обсяг диспозиції статті за протоколом..

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, крім рапорту поліцейського до протоколу додані : письмова заява та пояснення ОСОБА_2 про вчинення відносно неї домашнього насильства та порушення заборонного припису; форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

ОСОБА_1 у своїх поясненнях до протоколу заперечив вчинення інкримінованих йому дій.

Крім цього, матеріали справи не містять заборонного припису стосовно кривдника, інформації про заходи застосовані відносно кривдника та які він міг порушити, а також пояснень кривдника за наявності, та його підпису про ознайомлення із застосованими до нього заходами або інформації про відмову від підпису.

Відповідно до п.1, 4,5,11,12 розділу ІІ Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого наказом МВС України №654 від 01.08.2018, терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності). 11. Припис підписується працівником уповноваженого підрозділу поліції, який його виніс, постраждалою особою (її представником) і кривдником власноруч на оригіналі та кожній з копій. . У разі відмови кривдника підписати припис працівник уповноваженого підрозділу поліції у рядку «Кривдник від підпису відмовився в присутності» ставить власний підпис та пропонує підписати постраждалій особі (її представникові) та свідку(ам) (у разі наявності).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Матеріали справи не містять доказів, які свідчать про наявність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Тверджень самої потерпілої, про вчинення стосовно неї правопорушення, суд вважає недостатнім для встановлення поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії», коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведена достатньою кількістю належних і допустимих доказів, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г.В. Панченко