Єдиний унікальний номер 142/426/25
Номер провадження № 3/142/249/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2025 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., розглянувши матеріали, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Володимирець Рівненської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ПРИКЗ, відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б), начальника відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (тип Б),

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області від ІНФОРМАЦІЯ_5 старшого лейтенанта ОСОБА_1 в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 333639 від 28 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу 07 травня 2025 року близько 12 год. 15 хв., в районі пп/зн 0223/02 військовослужбовець капітан ОСОБА_2 під час виконання обов`язків начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (типБ) впс " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б), діючи всупереч інтересам служби, вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, а саме після отримання доповіді від п/н «Прикордонний патруль» про пошкодження загороджувального паркану типу «Єгоза» (верхнього кільця), в районі пп/зн 0223/02, не забезпечив належного реагування на виявлені ознаки можливого порушення державного кордону та не здійснив доповідь про даний факт по лінії Центр управління службою, чим допустив приховування події на рівні службової звітності, що призвело до порушення посадової інструкції начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип Б), статей 11 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пунктів 2.1 та 20.1 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України №330/151/809/434/146 від 05.07.2011, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.07.2011 за №922/19660, тобто вчинив вказаними діями військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду та дії режиму воєнного стану.

В судовому засіданні 06 серпня 2025 року особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, підтвердив факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, разом з тим подав письмові пояснення, в яких зазначив, що він активно діяв з метою виявлення та організації протидії правопорушенням, які законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, також зазначив, що перелік норм законодавства, які своїми діями на думку комісії він порушив, не містять конкретного переліку обов`язків для події, яка сталась 07.05.2025 року, та наданий висновок не пояснює в чому конкретно полягають негативні наслідки неповідомлення про виявлення слідів диких тварин. Висновок не зазначає, яку істотну шкоду спричинило так зване «приховування інформації», а причиною порушення загороджувального паркану типу «Єгоза» було те, що через паркан стрибнула дика косуля, у зв`язку з чим просив провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник Ляшенко А.В. підтримала клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доведеність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП з огляду на наступне.

Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що , при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається..

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_2 порушив вимоги посадової інструкції начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип Б), статей 11 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пунктів 2.1 та 20.1 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України №330/151/809/434/146 від 05.07.2011, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.07.2011 за №922/19660 (надалі Кодекс поведінки).

Відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників). Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Як зазначено в пункті 2.1 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, працівник зобов`язаний служити Українському народові, демонструючи етичну поведінку, усвідомлюючи, що його служба передбачає: відданість Українському народу, зобов`язання діяти в інтересах держави та відстоювати національні інтереси, утверджуючи базові суспільні цінності; свідоме підпорядкування власних інтересів суспільним вимогам та інтересам і державним пріоритетам; професійне, сумлінне виконання службових обов`язків згідно з Конституцією України.

Як зазначено в пункті 20.1 Кодексу поведінки, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, від працівників вимагається: суворо дотримуватися встановленого розпорядку дня; раціонально використовувати робочий час; при мінімальних затратах робочого часу та державних ресурсів забезпечувати максимальне виконання доручених завдань; належним чином виконувати функції, пов`язані зі своєю посадою, підтримуючи довіру суспільства до органу, в якому проходить службу чи працює, у тому числі утримуватися від дій, які можуть завдати шкоди службі; не займатися будь-якою сторонньою справою у робочий час; не допускати прибуття на службу (на роботу) або перебування на службі (на роботі) в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Разом з тим, з посадової інструкції начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип Б), затвердженої наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , вбачається зокрема, що завдань та обов`язків начальник відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) входить охорону визначеної ділянки кордону, організацію прикордонного контролю в пунктах пропуску на ділянці відповідальності відділення, готовність відділення до дій, підготовку підлеглих йому структурних підрозділів відділення, правильне їх застосування та успішне виконання ними завдань з охорони державного кордону в установлений термін, збереження державної таємниці, стан і збереження озброєння та спецзасобів, боєприпасів, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і законність їх використання, а також за якість та повноту здійснення заходів підготовки персоналу, морально-психологічний стан особового складу, дотримання персоналом відділення законності, правопорядку та дисципліни, соціальний захист, збереження життя та здоров`я підлеглих, якісну підготовку та правильне використання в оперативно-службовій діяльності кінологів і службових собак, належне утримання, годівлю та збереження службових собак відділення, організацію протипожежної охорони в підрозділі. Та він зобов`язаний: зокрема організовувати охорону державного кордону на ділянці відповідальності відділення; організовувати здійснення прикордонного контролю в пунктах пропуску на ділянці відповідальності відділення; особисто брати участь у службі з охорони державного кордону та здійсненні прикордонного контролю; розглядати справи про адміністративні правопорушення, що належать до його компетенції, виносити постанови по них; організовувати протидію правопорушенням, які законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України; у межах установлених чинним законодавством повноважень Державної прикордонної служби координувати діяльність територіальних органів та підрозділів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України особами, транспортними засобами та вантажами та або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону та прикордонного режиму…

Як вбачається зі змісту вказаних норм відсутність з боку капітана ОСОБА_2 будь-яких дій щодо реагування на повідомлення про можливе порушення державного кордону, а також ненадання доповіді вищому командуванню, прямо суперечить його посадовим обов`язкам, визначеним посадовою інструкцією начальника відділення інспекторів прикордонної служби, та вимогам статей 11 і 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Сукупність зазначених обставин свідчить про наявність у його діях складу військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме - недбалого ставлення до військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду та дії правового режиму воєнного стану.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП встановлено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Під час проходження військової служби, зокрема при виконанні обов`язків військової служби, у відповідності до ст.ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, утримуватися від негідних вчинків та стримувати інших від їх вчинення, проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям і злочинам серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, встановлювати їдкий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII, на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який було продовжено та діє по теперішній час.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, повністю доведена дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, а саме відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ПдРУ № 333639 від 28 травня 2025 року, висновком службового розслідування по факту можливого неналежного виконання службових обов`язків окремими військовослужбовцями відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) та доданими до нього матеріалами.

Окрім того капітан ОСОБА_2 у своїх поясненнях посилається на те, що наведені в протоколі норми законодавства не містять конкретного переліку обов`язків, які мали бути виконані у ситуації, що сталася 07 травня 2025 року, а також зазначає, що висновок комісії не пояснює, у чому полягають негативні наслідки неповідомлення про виявлення слідів диких тварин і не вказує, яку істотну шкоду спричинило так зване «приховування інформації». Крім того, стверджує, що пошкодження загороджувального паркану типу «Єгоза» сталося внаслідок переходу через нього дикої косулі. Суд вважає таку позицію необґрунтованою, оскільки навіть, у разі пошкодження інженерної споруди тваринами, посадова особа, згідно з посадовою інструкцією та вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язана була належним чином відреагувати на цей факт, повідомити відповідні органи управління та вжити заходів для запобігання можливому порушенню державного кордону. Отже, доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про відсутність негативних наслідків та необов`язковість реагування на описані події не спростовують його вини, а підтверджують наявність службової недбалості, що знайшла своє підтвердження у зібраних у справі доказах.

Окрім того, твердження ОСОБА_2 про те, що пошкодження загороджувального паркану типу «Єгоза» спричинила дика косуля, суд вважає безпідставним та таким, що є спробою уникнути відповідальності за невиконання службових обов`язків. З пояснень ОСОБА_2 випливає, що ним неодноразово виявлялися тварини біля загороджувального паркану типу «Єгоза», а подібні випадки трапляються систематично. Відтак, він добре обізнаний з особливостями цього виду загородження, зокрема з характерними ознаками пошкоджень, які відрізняються залежно від того, чи були спричинені людиною, чи тваринами.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставин, обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_2 ,судом не встановлено.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15КУпАП, беручи до уваги характер та обставини правопорушення, дані про особу яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15КУпАП та вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 застосування до нього адміністративного стягнення відповідно до вимог санкції ч. 2 ст. 172-15КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 33 - 35, 172-15, 221, 245, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15КУпАП, та застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати адміністративних штрафів та інших санкцій: Отримувач коштів: ГУК у Він.обл./смт. Піщанка /21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858; Банк отримувача: Казначейство України; Номер рахунку (IBAN): UA0002890; Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: