Провадження № 3/932/1169/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Рибкін Олексій Анатолійович, за участю захисника Дідик А.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшов протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що 07 січня 2025 року о 23 год. 20 хв. у м.Дніпро, площа Троїцька, 2А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку було проведено в закладі охорони здоров`я КП «ДБКЛПД» ДОР, результатом огляду є висновок від 25.01.2025, чим порушив п.2.9.а Правила дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку.

Захисник подала до суду клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначила, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а із наявних у матеріалах справи письмових доказів неможливо зробити висновки щодо обставин, які передували пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп?яніння, а саме: чи рухався автомобіль та які причини його зупинки, та чи керував вказаним автомобілем ОСОБА_1 .

Тобто в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки відеозапис з місця виявлення адміністративного правопорушення, фактично відсутній, як наслідок всі зазначені у протоколі обставини не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Диск, тобто електронний носій, який був долучений до матеріалів справи, не може бути допустимим доказом, оскільки запис є перервним, що свідчить про втручання до електронного носія та внесення до нього змін, що суперечить законодавству, а отже можна вважати, що відеозапис з бодікамер відстуній.

Такого ж висновку дійшов Київський апеляційний суд у справі № 754/13995/21 у рішенні від 08.11.2021 року.

Відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВСУ 18.12.2018 р. № 1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов?язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов?язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час ознайомлення з матеріалами справи, відеозапис весь час переривається, що свідчить про те що до нього вносились зміни, а тому такий запис не може бути доказом у справі.

Якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Тобто, відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту з особою до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно цієї особи.

В даному випадку у матеріалах справи відсутній оригінал відеозапису з нагрудної камери, а лише міститься CD диск, що є копією відеозапису, тобто відсутнє джерело походження відеозапису. Таким чином, відеозапис, долучений поліцейським до матеріалів справи на диску CD не може бути взятий до уваги як належний доказ. Не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосується технічного приладу "відеокамери", не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру у відношенні ОСОБА_1 було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Ці обставини в свою чергу позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейським, під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання.

Відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведення поліцейськими вказаних дій та позбавляє можливості об?єктивно перевірити обставини пов?язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення. Таким чином, працівники поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, порушили вимоги ст. 266 КУпАП, 3акону України «Про національну поліцію» та Інструкції № 1026.

Також Верховний Суд у своїй постанові від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність учинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження № K/9901/1403/17, зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відповідно до імперативного припису частини другої статті 283 КУпАП, чітко передбачено імперативний обов?язок щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Однак у Протоколі серії ЕПР1 №245440 немає посилань на технічний засіб за допомогою якого здійснено відеофіксацію.

Крім того, законом встановлений вичерпний перелік підстав для зупинки транспортних засобів, основний серед них - це порушення ПДР.

Пунктом 2 частини 1 статті 32 Закону України «Про національну поліцію» вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред?явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у статті 35 Закону України «Про національну поліцію». Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Так, пунктами 1, 3 частини 1 вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема у разі, якщо водій порушив ПДР України, тощо.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що поліцейський зобов?язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинки транспортного засобу, з детальним описом підстав зупинки, визначеної у цій статті.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред?явлення документів, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, є неправомірними.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп?яніння (постанова від 15.03.2019 справа № 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

В порушення вимог ст. 256 КУпАП, якою визначено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, у протоколі не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо наявності в матеріалах справи медичного висновку від 25.01.2025 року, в якому вказано, що ОСОБА_1 під час огляду 07.01.2025 року о 23:25 перебував у стані наркотичного сп?яніння (канабіноіди), зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст.216 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп?яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп?яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо пересування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров?я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров?я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Але у матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров?я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де б були зазначені ознаки наркотичного сп?яніння, які передбачені п. 4 розділу 1 зазначеної вище інструкції, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров?я для проходження огляду на стан сп?яніння, що і є однією з підстав для прийняття рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

Відповідно до протоколу надання медичної наркологічної допомоги, затвердженого наказом МОЗ № 681 від 21.09.2009 р., діагностичними критеріями гострої інтоксикації канабіноїдами (F 12) є стан, що наступає після вживання канабіноїдів та призводить до розладу свідомості, сприйняття емоцій, поведінки, КОГНІТИВНИХ інших психофізіологічних функцій і реакцій. Порушення прямо пов?язане з безпосередньою фармакологічною дією речовини. З часом вони звичайно редуціюються, після чого настає повне одужання, за винятком випадків, коли є ускладнення, які можуть включати ушкодження тканин, травми, аспірація блювотними масами, делірій, кома, судоми тощо.

Загальними критеріями гострої інтоксикації канабіноїдами є:

G1. Є точні відомості недавнього вживання психоактивної речовини (канабіноїдів) в дозі, що є досить високою для того, щоб могла бути пояснена інтоксикація.

G2. Симптоми, які спостерігаються при інтоксикації, відповідають відомій дії певної речовини та досить виражені для того, щоб призвести до клінічних порушень рівня свідомості, когнітивних функцій, сприйняття, емоцій та поведінки.

G3. Симптоми або ознаки не можна пояснити соматичними захворюваннями або іншими психічними та поведінковими розладами.

Клінічними критеріям гострої інтоксикації канабіноїдами є:

А. Повинні виконуватися загальні критерії для гострої інтоксикації (F12.0).

Б. Спостерігається змінена поведінка або розлади сприйняття, про що свідчить щонайменше одна ознака з таких:

1) ейфорія і розгальмованість;

2) тривога або ажитація;

3) підозрілість або параноїдне мислення;

4) відчуття уповільнення часу та/або переживання прискореного плину думок;

5) зниження здібності раціонально мислити та критично оцінювати свої вчинки;

6) порушення уваги;

7) зміна швидкості реакції;

8) слухові, зорові та тактильні ілюзії;

9) галюцинації при збереженому орієнтуванні;

10) деперсоналізація;

11) дереалізація;

12) порушення щоденної діяльності особистості.

В. Повинна бути мінімум одна з таких ознак:

1) посилення апетиту;

2) сухість у роті;

3) ін`єційованість склер;

4) тахікардія.

Але у акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 71 від 07.01.2025 р. відносно ОСОБА_1 у останнього не зазначено, а отже і не виявлено жодної ознаки, якими спостерігається змінена поведінка або розлади сприйняття, тобто гострої інтоксикації внаслідок вживання канабіноїдів.

У висновку взагалі не зазначено яким методом було проведено дослідження.

Дані, отримані в результаті тестування, є лише попереднім результатом. Заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після всіх клінічних та лабораторних досліджень.

Відповідно до п.7,8,15 вищезазначеної інструкції (№ 1452/735 від 09.11.2015р.) проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов?язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп?яніння. За результатами огляду на стан сп?яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

Тобто, лабораторні дослідження повинні були встановити кількісне визначення вмісту наркотичного засобу та саме якого наркотичного засобу у ОСОБА_2 (скільки нг/мл наркотичного засобу та якого саме наркотичного засобу виявлено у ОСОБА_2 та чи перевищує це значення допустимого порогового рівня), що є базовим критерієм встановлення як самого факту, так і ступеню сп?яніння ОСОБА_2 .

Але у висновку від 25.01.2025 просто зазначено, що виявлено канабіноїди.

Кількісного визначення наркотичного засобу та якого з наркотичного засобу з канабіноїдів - марихуани, гашиша та т.д. у висновку не зазначено.

У медичній літературі визначено, що канабіноїди - група терпенфенольних сполук, похідних 2-заміщеного 5-амірезорцина. У природі зустрічаються в рослинах родини конопляних (Cannabaceae), є діючими речовинами гашишу й марихуани. Рослинні канабіноїди є С-21 сполуками, що мають споріднену структуру. Відповідальним за психотропний ефект марихуани є дельта-9-тетрагідроканабінол, здатний селективно зв?язуватися в певних структурах головного мозку з канабіноїдними рецепторами. Рослинні канабіноїди також називають фітоканабіноїдами.

Канабіноїдами прийнято називати й синтетичні речовини, що мають споріднену з рослинними канабіноїдами структуру й аналогічні фармакологічні ефекти - такі речовини називають класичними канабіноїдами. Крім того, до канабіноїдів зараховують синтетичні фітоканабіноїдів (аміноалкіліндоли, ейкозаноїди, 1,5-діарілпіразоли, хіноліни, арілеульфонаміди та ін.), але мають аналогічні фармакологічні властивості - такі речовини називають некласичними канабіноїдами. Існують також речовини, що виробляються в організмі людини та є лігандами канабіноїдних рецепторів, до них відносять анандамід і споріднені йому сполуки, які є похідними поліненасичених жирних кислот. Ці сполуки необхідні для нормального функціонування головного мозку й відповідають за низку життєво важливих функцій. У зв?язку з тим, що ці сполуки мають ендогенне походження, їх назвали ендогенними канабіноїдами, або ендоканабіноїдами.

Враховуючи, що згідно медичної літератури наркотичний засіб можна виявити через кілька місяців після вживання, так й протягом період до 1 року, то визначення кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, його перевищення від порогового рівня (50 нг/мл - по тесту) та виду наркотичного засобу, має суттєве значення для встановлення стану наркотичного сп?яніння у ОСОБА_1 саме в день керування транспортним засобом 07.01.2025 року.

Визначення кількісного вмісту наркотичного засобу відповідає також вимогам вищезазначених загальних критеріїв гострої інтоксикації канабіноїдами, а саме, що є точні відомості недавнього вживання психоактивної речовини (канабіноїдів) саме в дозі, що є досить високою для того, щоб могла бути пояснена інтоксикація.

На підставі викладеного, у зв?язку з відсутністю як діагностичних критеріїв гострої інтоксикації канабіноїдами, так й відсутністю визначення кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, виду наркотичного засобу при лабораторному дослідженні у ОСОБА_1 , що є базовим критерієм встановлення як самого факту, так і ступеню сп?яніння ОСОБА_1 , то відсутні докази керування ОСОБА_1 07.01.2025 транспортним засобом у стані наркотичного сп?яніння.

Аналогічного висновку дійшов суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у справі № 235/889/19 від 18.04.2019 року.

Враховуючи вищевикладене, просить визнати недопустимим доказ - диск із відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, та провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення з таких підстав.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно висновку КП «ДБКЛПД» ДОР від 25.01.2025 було проведено огляд 07.01.2025 о 23 год. 25 хвил. ОСОБА_1 та встановлено, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння (каннабіноїди).

Згідно рапорту командира 2 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області ДПП капітана поліції Кривоніс В.О., яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, при несенні служби 07.01.2025 у м.Дніпро, вул. Пресова, 12 було зупинено автомобіль ЗАЗ 110307 днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та під час перевірки документів у водія виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у м.Дніпро, площа Троїцька, 2А, при тому що згідно рапорту поліцейського, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у м.Дніпро, вул. Пресова, 12, де його і було зупинено. Зазначена у протоколі адреса: м.Дніпро, площа Троїцька, 2А, взагалі є адресою місцезнаходження Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Тобто зазначене в протоколі місце вчинення адміністративного правопорушення не відповідає дійсності.

Суддя розглядає справу в межах пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, яким є протокол про адміністративне правопорушення, і позбавлений права самостійно змінювати кваліфікацію вчиненого чи змінювати фабулу викладеного правопорушення, що узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року, заява №36673/04 у справі «Малофєєва проти Росії», де суд констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.

Отже, суддя не може самостійно змінювати фабулу викладеного у протоколі правопорушення, зокрема, і щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, яке є складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Тобто протокол про адміністративне правопорушення складається за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, або ж наявності підтвердження її виклику для складання протоколу.

До матеріалів справи долучено повідомлення від 06.02.2025 про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу патрульної поліції на 13.02.2025 за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення та в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного 13.02.2025, зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився.

При цьому доказів, що вищевказане запрошення ОСОБА_1 направлялося поштовим відправленням чи іншим способом, матеріали справи не містять.

Тобто фактично відсутні докази виклику ОСОБА_1 у встановленому порядку для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, чим також порушено вимоги ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому суддя зазначає, що відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, зокрема, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, суддя вважає, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази, які поза розумним сумнівом підтверджують вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тому, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України та ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, суддя тлумачить сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на її користь.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і справа у відношенні нього за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 9, 247 п.1, 251, 278, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.А. Рибкін