справа № 619/7442/24
провадження № 3/619/11/25
ПОСТАНОВА

іменем України

03 січня 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Риков М.І.

за участю: секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, з базовою середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу серії ААД № 804678 від 08.09.2024 водій ОСОБА_1 08 вересня 2024 року о 12:00 по вул. Сумський Шлях, 39 в с-щі Солоницівка Харківського району Харківської області, керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на газоаналізаторі «Драгер» або в медичному закладі відмовився в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, при цьому суду пояснив, що 08 вересня 2024 року в обідню перерву, він керував автомобілем марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , при цьому знаходився в тверезому стані, рухався по вул. Сумський Шлях в с-щі Солоницівка Харківського району Харківської області. В районі вул. Сумський Шлях, 39 він почав гальмувати, але в транспортному засобі пропали гальма, внаслідок чого він в`їхав в паркан приватного домоволодіння. Було пошкоджено його автомобіль та частково паркан. Працівників поліції не стали викликати, оскільки він домовився з власником домоволодіння, що відшкодує шкоду, привезе йому кошти. Після чого він з трудом доїхав додому, оскільки автомобіль мав технічні пошкодження. У нього був відсутній інший транспорт, тому до потерпілого в цей день він не поїхав, а залишився вдома. Через деякий час до нього приїхали працівники поліції, які стали з`ясовувати питання по факту пошкодження паркану, внаслідок чого з ними виник конфлікт. Працівники поліції під час спілкування ніяких протоколів не складали, права йому не роз`яснювали. Пізніше йому стало відомо, що відносно нього було складено декілька протоколів, а саме: за ст.ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Не оспорював, що він причетний до дорожньо-транспортної пригоди, але оспорював той факт, що при цьому знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Просив врахувати ці обставини, при прийнятті судового рішення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України, яка гарантує дотримання державою принципу презумпції невинуватості особи, передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Судовим розглядом встановлено, що 08 вересня 2024 року о 14 год 05 хв інспектором СРПП ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 804678 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Відповідно до зазначеного протоколу, 08 вересня 2024 року о 12:00 по вул. Сумський Шлях, 39 в с-щі Солоницівка Харківського району Харківської області, керував автомобілем (в описі установлених обставин марка транспортного засобу не зазначена) з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на газоаналізаторі «Драгер» або в медичному закладі відмовився в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, уповноваженою особою ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області до протоколу серії ААД № 804678 від 08 вересня 2024 року додано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів без дати; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (від 08 вересня 2024 року об 14 годин 05 хвилин), який не проводився у зв`язку відмовою водія ОСОБА_1 ; копію рапорту на 1 аркуші на ім`я начальника ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в якому відсутній підпис особи і не зазначено саму особу, яка склала даний документ; відеозапис на DVD+R диску; довідку з інформаційного порталу Національної поліції без дати, що ОСОБА_1 згідно електронної бази ІПНП України: посвідчення водія НОМЕР_3 отримував від 09.211.2006.

Вказані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Так працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу та приводив його в працюючий стан.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанови Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 204/8036/16-а, виключно водій, а не особа, яка сидить з кермом, підлягає відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Згідно ПДР України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей, які є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, оскільки оглядаючи наявний в матеріалах справи відеозапис з бодікамер працівників патрульної поліції за 08 вересня 2024 року, судом встановлено, що на ньому не зафіксовано жодних доказів керування та зупинки транспортного засобу «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого би перебував ОСОБА_1 , а навпаки з відеозапису, який міститься на DVD+R 08.09.2024 08:09:24 (1-й файл) вбачається, що на протязі 01 хв 28 сек працівник поліції 08 вересня 2024 року (початок запису о 13:48:17) намагається з`ясувати у ОСОБА_1 , який знаходиться на вулиці біля свого житлового будинку, транспортний засіб «Skoda Octavia» на відео відсутній, про обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка нібито мало місце дві години тому по вул. Сумський Шлях, 39 в с-щі Солоницівка Харківського району Харківської області. Під час спілкування ОСОБА_1 вимагає повістку про його виклик, на адресу працівника поліції виражається нецензурною лайкою, ображає особистість працівника поліції, що свідчить про хуліганські дії з боку ОСОБА_1 , але працівники поліції ніяких мір по цьому факту відносно даної особи не прийняли. Що стосується складання протоколу, то працівник поліції тільки повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього будуть складені протоколи - «три протоколи буде складено». Доказів проведення огляду ОСОБА_1 з метою виявлення ознак стану сп`яніння, складання протоколу та інших документів, в присутності ОСОБА_1 , матеріали відеозапису не містять і працівниками поліції таких доказів на адресу суду не надано, чим порушено порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (п. 3 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395).

Крім того, до матеріалів справи працівниками поліції не було долучено будь-яких письмових пояснень свідків, що засвідчували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що узгоджується з позицією ОСОБА_1 про те, що він 08 вересня 2024 року о 14:00 знаходився за місцем свого мешкання і в цей час приїхали працівники поліції, які стали з`ясовувати питання по факту дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого з правоохоронцями виник конфлікт. Працівники поліції під час спілкування ніяких протоколів не складали. Суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також суд не може взяти до уваги відеозапис на протязі 26 сек, який міститься на DVD+R 13.09.2024 09:05:00 WhatsApp Video (5-й файл). На даному відеозапису, працівниками поліції пред`являється відео з мобільного телефона двом особам, прізвище яких на відеозапису не називається, також прізвище та ім`я особи, яку поліцейський показує свідкові, також не зазначається. Крім того, на запитання працівника поліції, чи знаходився водій, який пошкодив паркан, з ознаками алкогольного сп`яніння, отримує відповідь: «Ми ж не бачили, алкотестера не було». Працівникам поліції нічого не заважало, у разі якщо вони вважали зазначених осіб свідками дорожньо-транспортної пригоди, відібрати у них письмові пояснення та долучити до матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а суд в свою чергу мав можливість викликати їх у судове засідання.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , тобто учасником дорожнього руху, тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 взагалі допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, у зв`язку із чим, будь-які вимоги працівників поліції в такому випадку ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки суду, узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17, які виникли з подібних правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом.

Отже, належних та допустимих доказів, які б підтверджували момент руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та момент його зупинки поліцейськими до матеріалів справи не долучено.

Також суд зазначає, що протокол серії ААД № 804678 від 08.09.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Отже, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

На підставі вищевстановлених обставин, враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях особи не доведено наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови оголошений учасникам судового провадження в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області 07 січня о 16 годині 30 хвилин.

Суддя М. І. Риков