Справа № 211/6710/25
Провадження № 3/211/3126/25
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2025 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської областіН.О. Сарат, розглянувши матеріали, що надійшли з ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не працююча проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 164 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 443258 складеного 11 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 164 ч. 1 КУпАП, 11.06.2025 року приблизно о 12-00 год., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля будинку № 84 по вул. Серафімовича в м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., здійснював продаж тютюнових виробів без марок акцизного маркування не маючи державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без відповідних ліцензій.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 164 ч. 1 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 не з`явилася.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Платошина О.М. надійшло письмове клопотання про закриття провадження по справі, згідно якого захисник заперечує проти протоколу, вказує, що вину не визнає, так як згідно протоколу Серія ВАД № 443258 від 11.06.2025 року 11 .06.2025 приблизно о 12:00 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Серофімовського, 84 ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, не маючи державної реєстрації на суб`єкта господарювання, а також не маючі відповідної ліцензії на роздрібну торгівлю.

Так, Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових вирооів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» регулює відносини з приводу реалізації тютюнових виробів. Відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», не передбачено відповідальності за зберігання тютюнових виробів, без відповідної ліцензії, для власних потреб, крім того відсутнє посилання на будь-яку статтю зазначеного вище Закону.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, відповідно до протоколу Серія ВАД № 443258 від 11.06.2025 року, відсутня будь-яка особа, якій було реалізовано тютюнові вироби, а зберігання з метою збуту є виключно припущенням працівника поліції. Крім того, зберігання без збуту не відноситься до провадження господарської діяльності без державної реєстрації, тобто не відповідає вимогам ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Частина 1 стаття 164 КУпАП передбачає, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення, про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, вчення дії ліцензії. V разі якщо законодавством не передбачені умови провадження тйцензійної діяльності ч період зупинення дії Ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Так, відповідно до протоколу Серія ВАД № 443258 від 11.06.2025 року встановлено сам факт здійснення будь-якої господарської діяльності ОСОБА_1 , крім встановлено, що остання не є фізичною особою - підприємцем чи найманим працівником, натомість складено вищевказаний протокол за зберігання тютюнової продукції, що в свою чергу не відповідає вимогам ч. 1 ст, 164 КУпАП.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на сютадання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», господарська діяльність означає систематичні дії особи, спрямовані на досягнення певного результату, які підпадають під дії цього закону, тобто вчинення більш 3 і більше разів, а разове вчинення будь - якої дії, не утворює складу адміністративного правопорушення.

До відповідальності слід керуватися принципом, згідно якого винність особи не може грунтуватись на припущеннях.

Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Окрім тотожне зазначено на будь-які документи, а саме: договір оренди, реєстращин чи інші документи, відповідно до яких ОСОБА_1 винаймає приміщення за адресою, АДРЕСА_2 також не встановлено т долучено реєстраційних документів власника даного приміщення чи особи, яка його винаймає.

Натомість на думку працівників поліції доказом по даному адміністративному протоколу є пояснення самої громадянина ОСОБА_1 , яка написано працівниками поліції та протокол огляду місця події від 11.06.2025 року, відомості про зафіксовано па відеокамеру «Canon», однак саму камеру чи флеш-накопичувач не долучено до протоколу.

При цьому відповідно до вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може грунтуватись на припущеннях.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами. Між тим ані протокол про адміністративне правопорушення, а ні додані до нього матеріали не підтверджують факту того, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність в приміщенні за адресою: м. Кривии Ріг, вул. Гетьмана Мазепи (Серафімовича), 84.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти росиї», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати, а також самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип pівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно до Постанови Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі № 161/5372/17 Суд касаційної інстанції погодився рішенням суду апеляційної інстанції, зазначивши, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

КАС/ВС вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Однак у даній справі основним та єдиним доказом вчинення правопорушення стали пояснення ОСОБА_2 , які не можна сприймати як доказ відносно себе та протокол огляду, який фактично не підтверджує факт реалізації тютюнових виробів. Крім того, протокол Серія ВАД № 443258 від 11.06.2025 року не містить посилання на здійснення будь - якої господарської діяльності ОСОБА_1 чи особи, якій було реалізовано тютюнову продукцію, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, можна зробити висновок, що жодні факти які б могли вказувати на те, що ОСОБА_1 вчинили адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відсутні.

Дослідивши адміністративні матеріали разом із наявними у них доказами, суддя приходить до наступного.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КпАП України, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст.279, 280 КУпАП, судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та у відношенні особи, щодо якої цей протокол був складений.

З протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАД № 443258 від11.06.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину здійснення господарської діяльності без відповідних дозвільних документів, а саме реалізація тютюнових виробів без марок акцизного збору та без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без ліцензії.

Статтею 164 КУпАП регулюються порушення порядку провадження господарської діяльності.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП, передбачено, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Поняття господарської діяльності міститься у ст. 3 Господарського кодексу України, відповідно до якої під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно зі ст. 55 Господарського Кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цьогоКодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідност. 252 КУпАПорган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» № 3 від 25.04.2003 зазначено, що господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність, системність її здійснення з метою отримання прибутку.

При цьому, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних підтверджень стосовно того, що ОСОБА_1 може відноситися до суб`єктів господарювання. Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не працює.

Відповідно до ст. 42 Господарського Кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п.14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто, важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, такі дії мають носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 ГК України) і особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність таких випадків, зв`язати їх воєдино, а також довести їх систематичність.

Отже з метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченогост. 164 КУПАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.

В постанові Пленуму від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак відомості про системність (три і більше разів протягом року) зайняття ОСОБА_1 даним видом діяльності в наданих до суду матеріалах відсутні, хоча наявність таких відомостей є обов`язковим, оскільки основною умовою настання відповідальності за ст.164 КУпАП є провадження особою такого виду діяльності системно, тобто три і більше разів протягом року.

Відсутні також в матеріалах справи відомості про отримання від такої діяльності прибутку саме ОСОБА_1 , отже мета отримання прибутку в даному випадку та системність таких дій не доведена.

На відео наданому суду як доказ на підтверджували факт здійснення ОСОБА_1 вищезазначеної діяльності вбачається, що особа намагається передати ОСОБА_1 кошти, але що вона їх взяла немає підтвердження, крім того про гроші не зазначено ні в протоколі, ні в протоколі огляду місця події, жодних коштів не вилучено разом з тютюновими виробами у ОСОБА_1 , особу, яка ніби то купувала не зазначено в протоколі як свідка, та не відібрано пояснення, а отже мета отримання прибутку в даному випадку та системність таких дій не доведена.

Докази по справі базуються лише на поясненнях самої ОСОБА_1 , що не може бути єдиним доказом по справі та суд не може при ухваленні рішення спиратися лише на пояснення особи відносно себе.

Необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася.

Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідними посадовими особами. Під час розгляду справи суддею у межах порушеного провадження надається правова оцінка діянню на предмет його протиправності. Водночас норми КУпАП не передбачають самостійної перекваліфікації судом дій за вчинене адміністративне правопорушення. Між тим, протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1ст.164 КУпАП України є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Суд зазначає, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Викладені обставини свідчать про те, що складений органами Національної поліції адміністративний матеріал не забезпечує такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні за ч.1 ст.164 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 247, 283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучені згідно протоколу огляду тютюнові вироби у загальній кількості 10 пачок повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н. О. Сарат