провадження №3/175/5239/24
Постанова

Іменем України

30 липня 2025 року с. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - Бойко О.М.,

із секретарем Кальченко Ю.О.,

за участі:

особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

представника учасника ДТП Андрієнка С.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області, відділу адміністративної практики, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №742239, 12.04.2024 року о 08:50 в Дніпропетровській області, Дніпровському районі, смт. Слобожанське, на автодорозі М-30, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , при виявленні небезпеки для руху своєчасно не вжила заходів щодо зменшення швидкості руху, аж до зупинки, внаслідок чого зіткнулась з автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , після чого автомобіль «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , продовжив некерований рух і скоїв наїзд на металеве огородження проїзної частини. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завданні матеріальні збитки. ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала проти складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Представник ОСОБА_2 адвокат Андрієнко С.В. просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за скоєне нею правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 124 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, матеріали справи не містять доказів та належного обґрунтування об`єктивної сторони правопорушення, що не відповідає принципам законності, та суперечить ст. 7,9 КУпАП.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 із змінами і доповненнями, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, що бере безпосередню участь в процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд або іншого майна повинно бути результатом порушення Правил дорожнього руху.

Постановою суду від 26 листопада 2024 року матеріали справи про адміністративне правопорушення були направленні до експертної установи для проведення судової авто технічної експертизи.

02 квітня 2025 року до суду надійшов висновок експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №2771-24 за результатами проведення судової авто технічної експертизи за матеріалами про адміністративне правопорушення №175/10223/24.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, висновок експерта за результатами проведення судової авто технічної експертизи по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП №2771-24 від 03 березня 2025 року, із відеозаписом з відео реєстратора водія автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , приходжу до висновку, що зазначені обставини виключають адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП в діях водія ОСОБА_1 .

Як вбачається із відеозапису наданого до суду особою відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 їхала прямо у лівій крайній смузі із дозволеною на даному проміжку дороги швидкістю.

В цей час водій автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 виїзжав з прилеглої дороги з правої сторони та із значним прискоренням почав руху у напрямку крайньої лівої смуги.

На даній ділянці дороги передбачено три смуги руху в одному напрямку.

ОСОБА_1 на авто «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , їхала у крайній лівій смузі. У центральній смузі руху їхав автомобіль «Фольксваген» білого кольору.

ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснив виїзд із крайньої правої ділянки дороги та одразу почав перестроювання до крайньої лівої смуги руху.

В цей час між ОСОБА_1 , водієм авто «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , яка рухалась у крайній лівій смузі дорожнього руху та авто «Фольксваген» білого кольору, який рухався по центральній смузі дорожнього руху, був маленький проміжок, через який водій ОСОБА_2 керуючи авто «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 , намагався потрапити до лівої крайньої смуги в якій їхала ОСОБА_1 , керуючи авто «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , проте не врахувавши необхідну дистанцію та інтервал скоїв зіткнення із авто ОСОБА_1 .

Згідно п.п.12.1 Правил Дорожнього Руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до п.13.1 Правил Дорожнього Руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Тобто, в порушення п.12.1, п.12.3, п.13.1 ПДР при виникненні небезпеки ОСОБА_2 не здійснив заходи для екстреної зупинки автомобіля, та почав здійснювати обгін, внаслідок чого і відбулось зіткнення.

Зокрема слід вказати, що за висновком експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП №2771-24 від 03 березня 2025 року вбачається, що за першим питання експертного дослідження (Як повинні були діяти в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , та водій автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідно до вимог Правил дорожнього руху?) вбачається, що в даних дорожніх умовах та при заданих вихідних даних дії водія автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 регламентувалися вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху [4]. Відповідно до вимог вказаного вище пункту водій ОСОБА_1 у моменті виникнення небезпеки для руху новинна була прийняти заходи до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних нормативні (належні) дії водія автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2 регламентувалися вимогами п.п. 9.2 б), 9.4, 10.1 та 10.3 Правил дорожнього Руху [4]. Відповідно до вимог вказаних вище пунктів водій автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2 за 50-100 метрів до початку маневру перестроювання повинен був подати сигнал відповідним покажчиком повороту, переконатися, що це буде безпечним, не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху і дати дорогу автомобілю «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися.

Щодо другого питання експертного дослідження (Чи мав водій автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 , технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній ситуації?) вбачається, що в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних водій автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти пригоди шляхом належного виконання з його боку комплексу технічних вимог п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху.

Щодо третього питання експертного дослідження (Чи мав водій автомобіля марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2 , технічну можливість шляхом екстреного гальмування зупинити транспортний засіб з моменту виникнення небезпеки для руху (в`їзду автомобіля марки «Mercedes-Benz G63AMG», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 з третьої полоси руху в крайню ліву полосу руху, в якій рухався автомобіль марки автомобіля марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 ), та не доїжджаючи до перешкоди?) експертом вказано, що в умовах дорожньо-транспортної пригоди та при вказаних вихідних даних, водій автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 не мала технічної можливості запобігти зіткнення шляхом своєчасного гальмування з повною зупинкою автомобіля до місця зіткнення, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Щодо четвертого питання експертного дослідження (Чи вбачаються в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz G63AMG», державний номерний знак НОМЕР_3 , невідповідності вимогам Правил Дорожнього руху, якщо так, то які саме невідповідності знаходяться у причино наслідковому зв`язку з ДТП?) в даних дорожніх умовах, та при заданих вихідних даних, в діях водія автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності комплексу технічних вимог п. п. 9.2 б), 9.4, 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху, а невідповідності комплексу технічних вимог п. п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з технічним характером ДТП - зіткненням автомобілів «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 та «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 .

За п`ятим питанням експертного дослідження (Чи вбачаються в діях водія автомобіля «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2 , невідповідності вимогам Правил Дорожнього руху, якщо так, то які саме невідповідності знаходяться у причино наслідковому зв`язку з ДТП?) вказано, що в даних дорожніх умовах, та при заданих вихідних даних, в діях водія автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 відсутні невідповідності технічним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху які б з технічної точки зору могли знаходитись у причинному зв?язку з технічним характером ДТП - зіткненням автомобілів «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 та «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Суд не може дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вказаній ДТП, оскільки всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до ст. 62 Конституції України, трактуються на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, тобто ОСОБА_1 .

Також, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

За таких обставин вважаю за доцільне взяти до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976 року, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984 року, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987 року, no. 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 24 листопада 2011 року у справі «Загородній проти України», заява № 27004/06 суд зазначив, що особа, проти якої висунуті кримінальні обвинувачення, яка не бажає захищатись особисто, повинна бути в змозі скористатись юридичною допомогою за власним вибором (див. рішення від 16 квітня 2009 року у справі «Ханжевачкі проти Хорватії» (Hanzevadki v. Croatia), заява № 17182/07, п. 21, з подальшими посиланнями).

Згідно з рішенням у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилось нічого іншого, як взяти на себе функцію сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагальності процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Більш того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у діях водія ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, ст. ст. 9, 247, 268, 283-285 КУпАП України суд визнає необ`єктивними докази, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд враховує, що згідно складеного протоколу, подія ДТП сталась 12.04.2024 року о 08:50, а на момент розгляду справи станом на 30.07.2025 року збігли строки, передбачені ст. 38 КУпАП можливості притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Проте, враховуючи висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1. ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 124, 245, 247, 251, 252, 268, 283-286, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови для відома вручити ОСОБА_1 , а також надіслати начальнику відповідного відділення поліції.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набрала законної сили ___ ________ 20____ року.

Суддя О.М. Бойко