Дата документу 31.07.2025Справа № 554/7626/25
Провадження № 3/554/1149/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2025 р. м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Горбунова Я.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , адвокатів Коваленко В.В., Нечая Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код не відомий, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду міста Полтави від 30.07.2025 р. адміністративні матеріали про адміністративні правопорушення №554/7626/25 (провадження №3/554/1149/2025), №554/7627/25 (провадження №3/554/1150/2025), №554/7629/25 (провадження №3/554/1151/2025), у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, об`єднано в одне провадження, присвоєно їм єдиний номер справи №554/7626/25 (провадження №3/554/1149/2025).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №323838 від 17.05.2025 р. ОСОБА_1 17.05.2025 р. о 00 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме, підіймав на неї руку, штовхав з дитиною на руках, словесно погрожував, чим завдав шкоди її фізичному та психологічному стану здоров`я.

Дії ОСОБА_1 ініціатором складання протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №323839 від 17.05.2025 р. ОСОБА_1 17.05.2025 р. о 00 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство в присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, підіймав на неї руку, штовхав з дитиною на руках, словесно погрожував, чим завдав шкоди психологічному стану здоров`я потерпілого.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №323840 від 17.05.2025 р. ОСОБА_1 17.05.2025 р. о 00 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство в присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, підіймав на неї руку, штовхав з дитиною на руках, словесно погрожував, чим завдав шкоди психологічному стану здоров`я потерпілого.

Дії ОСОБА_4 ініціатором складання протоколу кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно неповнолітньої особи.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що з ОСОБА_2 проживали цивільним шлюбом та мають двох дітей. У ніч з 16.05.205 р. на 17.05.2025 р. у них виник конфлікт тому він вирішив зібрати її речі, але у нього не було на меті щоб ОСОБА_2 залишила вночі будинок. На вулиці виник конфлікт, менший син спав у неї на руках, він намагався віднести його додому, на що ОСОБА_2 не погодилася, потім ОСОБА_1 почув як ОСОБА_2 комусь сказала, що має нову білизну, тому розізлився та пішов до квартири. Крім того, зазначив, що поважає її як матір своїх дітей та як свою дружину, вона добре виховує їх спільних дітей.

Адвокат Нечай Д.А. просив закрити справу у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що відомості, які зазначені у протоколі не відповідають дійсності. У ніч з 16.05.2025 р. на 17.05.205 р. між ОСОБА_1 та його співмешканкою (колишньою цивільною дружиною) ОСОБА_2 стався побутовий конфлікт на ґрунті особистих стосунків. У результаті остання звернулася на лінію 102 з повідомленням про факт домашнього насильства.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 завершили свої стосунки певний час назад. Проживали разом із двома дітьми у квартирі матері ОСОБА_1 . Конфлікт виник на ґрунті того, що ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 про необхідність знайти власне місце проживання (виключно для себе, дітей при цьому він має намір залишити за даним місцем проживання). На основі цього, ОСОБА_2 здійснила завідомо неправдиве повідомлення про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно неї та їх спільних дітей.

Прибувши за адресою виклику: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 відразу почала звинувачувати ОСОБА_1 у тому, що він нібито вчиняв домашнє насильство. Однак, відеозапису з диску вбачається, що інформація, що міститься у протоколі не відповідає дійсності.

ОСОБА_2 пояснила, що проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 7 років, та мають двох спільних дітей. У ніч з 16.05.205 р. на 17.05.2025 р. у них виник конфлікт, ОСОБА_2 спочатку перебувала на вулиці біля будинку разом із дітьми та ще з декількома людьми. Потім через певний час прийшов чоловік, почав говорити щоб вона поверталася до квартири. ОСОБА_2 повідомила, що ще трішки постоїть та прийде. Прийшовши до квартири, де разом проживають із ОСОБА_1 , побачила, що всі її особисті речі зібрані. Почала з`ясовувати причину, перша почала вислюватися агресивно, бо була незадоволена діями чоловіка, після чаго чоловік почав поводити себе агресивно, дитина була у нього на руках. Пояснила, що жодних погроз ОСОБА_1 того дня не говорив, але то, що він вів себе голосно та агресивно викликало у неї побоювання і вона викликала поліцію. ОСОБА_1 до того вчиняв дії психологічного насильства, але працівників поліції вона не викликала.

Адвокат Коваленко В.В. просила притягнути ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності. Зазначила, що ОСОБА_1 продовжує здійснювати моральний тиск на потерпілу. Просила долучити до матеріалів справи талон-повідомлення ЄО №162501,в якому міститься інформація про те, що ОСОБА_2 28.07.2025 р. звернулася до відділення поліції та повідомила, що ОСОБА_1 висловлює погрози з метою завадити заявниціз`явитисяв суд.

Крім зазначених показів та письмових пояснень, суд дослідив письмові докази, які додані до протоколів працівниками поліції, та ті, які надані сторонами в судовому засіданні.

Так, при оцінці ризиків вчинення домашнього насильства за поясненнями постраждалих осіб, поліцейським при заповнені відповідної Форми зазначено, що кривдник погрожував вбити постраждалу особу або дітей, постраждала особа допускає, що кривдник може спробувати вбити її або дітей, кривдних схильний до сильних або постійних ревнощів і контролює більшу частину повсякденного життя постраждалої особи, кривдник залякував, переслідував постраждалу особу або дітей, чи погрожував їй, кривдник утримував постраждалу особу або дітей проти їх волі в певному місці або будь-яким іншим чином обмежував свободу, у тому числі свободу спілкування, поведінка кривдника вплинула на безпеку постраждалої особи або дітей, кривдник зловживає алкогольними напоями, кривдник раніше вчиняв щодо постраждалої особи фізичне, психологічне, економічне, сексуальне насильство, кривдник має фінансові проблеми, постраждала особа та діти є економічно залежними від кривдника, під час спільного проживання були випадки, коли кривдник покидав на тривалий час сім`ю без причин та без пояснень, кривдник виганяв постраждалу особу або дітей з місця проживання.

Між тим, ця форма носить лише інформаційний характер і інформація яка, в ній зазначена, із слів особи, повинна бути підтверджена належними та достовірними доказами.

В судовому засіданні з пояснень самої потерпілої не вбачається, що інформація, яка зазначена в даній Формі не підтверджується навіть її поясненнями.

Наданий адвокатом Коваленко В.В. талон повідомлення №16251 про те, що ОСОБА_1 висловлює погрози щодо ОСОБА_2 , не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, а лише свідчить про подання такої заяви до правоохоронних органів.

Крім того, до матеріалів справи долучено довідку про відвідування ОСОБА_3 клінічної лікарні, та довідку про відвідування ОСОБА_3 психолога, що спрямована на стабілізацію психоемоційного стану дитини.

На думку суду цей доказ може свідчить, як про наявність напруги в сім`ї, а це сторонамине заперечується, так я про інші моменти у фізіологічному та психоемоційному розвитку дитини.

Судом також досліджено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА№171477 від 17.05.2025 р., яким ОСОБА_1 встановлено заборонний припис на 3 доби з 03 год. 00 хв. 17.05.2025 р. по 03 год. 00 хв. 20.025.2025 р.

Між тим, ці докази не можуть свідчити без сумніву про факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 , а можуть свідчити, крім того, про сімейний конфлікт.

Також було досліджено відеозапис з диску, долучений до матеріалів справи. З диску вбачаться, що ОСОБА_2 зустріла працівників поліції та привела до квартири. В квартирі перебував ОСОБА_1 , який поводився спокійно, агресії не проявляв. ОСОБА_2 посилалася на те, що їй було завдано тілесних ушкоджень, однак з відеоматеріалів вбачається, що слідів тілесних ушкоджень потерпіла не має і доказів таких подій надати працівникам поліції не змогла. ОСОБА_6 не зверталася до швидкої допомоги для зняття побоїв після подій і в присутності поліції відмовилася від медичної допомоги та фіксування такого факту.

Під час оформлення адміністративних матеріалів працівники поліції поставили запитання щодо дій ОСОБА_1 , які мають характер фізичного насильства, на що ОСОБА_2 відповіла «підіймав на мене руку». Аналогічно зазначено і в протоколі, але жодної конкретики щодо обставин та характеру насильства немає.

ОСОБА_2 о 1) 00 год. 55 хв., 2) 01 год. 11 хв., 3) 01 год. 12 хв., 4)01 год. 21 хв., 5) 01 год. 41 хв., 6) 01 год. 42 хв., 7) 01 год. 52 хв., 8) 01 год. 55хв. заявляла, що хоче зарізати ОСОБА_1 , «бити його ножем, поки не здохне», хоче, щоб ОСОБА_1 забрали «на нуль» і там вбили, тощо.

Всі ці висловлювання відбувались у присутності дітей, зокрема у безперервній присутності молодшого сина ОСОБА_7 , у якого від стресу о 01 год. 51 хв. пішла кров носом. ОСОБА_1 просив ОСОБА_2 пожаліти дітей та вкласти їх спати, після чого продовжити оформлення адміністративних матеріалів, на що остання категорично відмовилась, при цьому почала сварити дитину, за те, що він замастив їй одяг кров?ю.

Працівники поліції неодноразово о 1) 01 год. 26 хв., 2) 01 год. 29 хв.,3) 01 год. 55 хв., зазначають, що ОСОБА_1 має абсолютно нормальну адекватну поведінку, на відміну від ОСОБА_2 , яка провокує ОСОБА_1 на конфлікт.

Щодо психологічного насильства - ОСОБА_2 заявляє, ОСОБА_8 своїми діями та словами завдав моральних страждань їй та дітям. Однак, жодних конкретних проявів психологічного насильстваматеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, не містять.

Варто звернути увагу на те, що ОСОБА_2 дійсно не виглядає як жертва домашнього насильства - впродовж оформлення адміністративних матеріалів вона постійно посміхається, критикує та принижує ОСОБА_9 , погрожує йому, абсолютно безвідповідально відноситься до дітей, відмовляючись вкладати їх спати попри прохання ОСОБА_10 та зважаючи на пізній час.

При цьому, жодної інформації про вчинення конкретних дій, які являють собою насильство фізичне чи психологічне, ОСОБА_2 повідомити не може.

Інформація, яка міститься на даному файлі на думку суду свідчить лише про те, що сторони конфлікту не можуть знайти порозуміння. На самому відеозаписі відсутні події, які могли вказувати на факт домашнього насильства, але під час розмови з працівниками поліції в поведінці ОСОБА_2 не вбачається ознак жертви домашнього насильства.

З огляду на відсутність доказів того, що в даних сімейних відносинах є вочевидь насильник і жертва, якій заподіюється шкода фізичного, психологічного або іншого характеру, що завдає шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, та неповнолітніх дітей, не можливо за відсутності належних доказів вважати доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Визначення видів насильства міститься у п.п.4,14,15,17 ч.1 зазначеного закону і має наступне визначення.

Фізичне насильство визначається як форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство визначене як форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Враховуючи положення ст. 62 Конституції України, ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, і особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю доведеності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284, КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1 відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Я. М. Горбунова