Справа № 585/3051/25
Номер провадження 3/585/1082/25
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Ганна Олександрівна, за участю неповнолітнього ОСОБА_1 , розглянувши матеріали об`єднаної справи, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 122-2, ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 01 серпня 2025 року, о 22 годині 47 хвилин в м.Ромни по вул. Гетьмана Мазепи, 7, керував автомобілем Mitsubishi Lancer 1,6, державний номер НОМЕР_2 , не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії водія, так як не навчався і не не отримував водійське посвідчення.

В діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Окрім вказаного, ОСОБА_1 01 серпня 2025 року, о 22 годині 47 хвилин в м.Ромни по вул. Героїв Роменщини, 58, керував автомобілем Mitsubishi Lancer 1,6, державний номер НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом, вказуючи на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки, чим порушив п. 8.9а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість визнав. У вчинку щиро розкаявся, надав суду пояснення про те, що дійсно він керував автомобілем та не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом, оскільки не навчався, та не зупинився не виконав вимогу поліцейського про зупинку, автомобіль взяв без дозволу батька, бо його попросив друг підвезти та перевезти речі. Із своєї поведінки він зробив висновки, просив не накладати на нього адміністративне стягнення.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши особу, яка притягується до відповідальності, його законного представника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до п. 2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Окрім вказаного, відповідно до п. 8.9 а ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126 та ч.1 ст. 122-2 КУпАП доведена повністю, оскільки останній порушив вимоги п. 2.1 а та 8.9 а Правил дорожнього руху України.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на неповнолітнього за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2 та ч.2 ст.126 КУпАП, судом враховуються умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, який є неповнолітнім, має повних 17 років, у порушенні щиро кається та усвідомлює ступінь тяжкості вчинених ним адміністративних правопорушень та можливість настання тяжких наслідків, позитивну спрямованість винного у сімейному та громадському житті.

Так, згідно із ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 24-1 КУпАП регламентовано, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Враховуючи те, що неповнолітній ОСОБА_1 з`явився в судове засідання для розгляду його справи, то застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, зокрема у виді суворої догани, яке передбачає особисту присутність особи в суді, з урахуванням суспільно-небезпечного характеру вчиненого неповнолітнім адміністративного правопорушення, у даному конкретному випадку видається доцільним та співмірним вчиненому.

Згідност. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"у разі винесення суддею постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заходи впливу, передбаченіст. 24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями в розумінніст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку. Тому, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбаченихст. 24-1 КУпАП, стягнення судового збору не допускається.

Враховуючи, що до неповнолітнього ОСОБА_1 застосовано захід впливу сувору догану, яке не є адміністративним стягненням, суд прийшов до висновку, що з неповнолітньої нього не підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 13, 23, 24-1, 122-2, 126, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

За вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2 та ч.2 ст. 126 КУпАП, з урахуванням ст. 36 КУпАП, застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу відповідно до ст.24-1 КУпАП, у виді суворої догани.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду Сумської області протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ