Справа № 697/1851/25
Провадження № 3/697/886/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Сивухін Г.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Черкаській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Клуб Сиру»,

за ч.1 ст.163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 427/23-00-07-01-01 від 08.07.2025, ОСОБА_2 , будучи посадовою особою, директором ТОВ «Клуб Сиру», допустив порушення ведення податкового обліку, а саме:

1. Вимог п.п 14.1.13. п.14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп. 139.2.2 п. 139.2 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; п.4,8 національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92; п.8 національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999р. №246; п. 5, 7 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14 грудня 1999 року за №860/4153; п.11, 19 національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999р. №318; п. 2 Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року N?88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2024 рік на суму 2994957 грн.;

2. Вимог п.п 14.1.13. п.14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134, пп. 139.2.2 п. 139.2 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; п.4,8 національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92; п.8 національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999р. №246; п. 5, 7 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999року 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14 грудня 1999 року за N?860/4153; п.11, 19 національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999р. №318; п. 2 Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, в результаті чого зменшено від`ємне значення об?єкта оподаткування з податку на прибуток за 2024 рік на суму 2368511

3. Вимог пп. 141.4.2, 141.4.4 п.141.4 ст.141 Кодексу, у результаті чого занижено податкові зобов?язання щодо утримання податку з доходів іноземних юридичних осіб за 2022 рік у сумі 130 246,46 грн;

4. Вимог п. 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України в частині неподання 10 Розрахунків (звітів) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (додатки ПН до податкової декларації з податку на прибуток підприємства): за 2021 рік по нерезиденту OLAM INTERNATIONAL LIMITED (Сінгапур); за 2021 рік по нерезиденту S.A. «JLC» (Молдова); за 9 місяців 2022 року та 2022 звітний рік по нерезиденту TAKLOG INTERNATIONAL TRANSPORTS GmbH (Німеччина), за 9 місяців 2022 року та 2022 звітний рік по нерезиденту GOLDEN EAGLE LLC (CI), за 9 місяців 2022 року по нерезиденту IMPERIO LIMITED (Сполучене Королівство), за 9 місяців 2022 року, 2022 звітний рік та І квартал 2023 року по нерезиденту ТОО "GREEN LOGISTICS INCORPORATED" (Республіка Казахстан);

5. Вимог пп. «б» п. 185.1 ст. 185, п. 186.2, п.п. «а», «ж» п. 186.3 ст. 186, п.187.8 ст. 187, п. 190.2 ст. 190, п. 198.2 ст. 198, п. 198.5 ст. 198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 3763803 грн. та завищено суму від`ємного значення за грудень 2024 року на 16421 грн.

6. Вимог п. 198.5 ст. 198, п.201.1, п.201.10 ст. 201, п. 208.2. ст.208 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, в результаті чого не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні у зв`язку з отриманням послуг від нерезидента на суму ПДВ 1892743,50 грн. та у зв`язку з порушеннями п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу на суму ПДВ 646334,06 грн. (за період перебування на посаді).

7. Вимог п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу, абз. 1 п. 8.4 розд. VIII Порядку N?1588, товариством не подано 175 повідомлень про об?єкти оподаткування або об?єкти, пов?язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП та несвоєчасно подано 2 повідомлення про об?єкти оподаткування або об?єкти, пов?язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, але надав письмові пояснення в яких зазначав, що відповідальність за порушення податкового обліку несе головний бухгалтер, а строки притягнення до відповідальності сплинули. Просив провадження у справі закрити без притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст. 268 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суддя вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, приходить до наступного.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч.1 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

За результатами перевірки у випадках, встановлених п. 58.1. ст. 58 Податкового кодексу України, контролюючий орган виносить податкові повідомлення-рішення, які згідно з п. 56.1 ст.56 Податкового кодексу України можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Адміністративне оскарження передбачає подання платником податків скарги до контролюючого органу вищого рівня, який може скасувати податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства, що передбачено п. 55.1. ст. 55 Податкового кодексу України.

При цьому, згідно з п. 56.15 ст. 56 Податкового кодексу України протягом розгляду контролюючим органом вищого рівня скарги платника податків на рішення контролюючого органу сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. А днем узгодження грошового зобов`язання платника податків вважається день закінчення процедури адміністративного оскарження (другий п.п. 56.17.5 ст. 56 Податкового кодексу України).

Отже, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів, але самі по собі такі висновки не породжують правових наслідків для платника податків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень. Проте, оцінка акта перевірки, в тому числі викладених у ньому висновків перевірки, надається у разі оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, контролюючим органом вищого рівня (у разі оскарження в адміністративному порядку) або судом.

Порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, засвідчене податковим органом внаслідок податкової перевірки, може утворювати закінчений склад винного і караного правопорушення лише за умови та з моменту наявності узгоджених податкових повідомлень-рішень, що підтверджуватимуть наведені факти.

Таким чином, до моменту узгодження податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акта перевірки, результати перевірки не можуть бути підставою для висновків щодо наявності в діях відповідальних осіб порушень вимог податкового законодавства.

До матеріалів протоколу додано акт перевірки від 23.06.2025, натомість відсутні будь-які дані про наявність узгоджених податкових повідомлень-рішень.

Тому суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б об`єктивно свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП, а суд не має право самостійно збирати докази по справі, які по суті, підтверджують виклад обвинувачення у вчиненні правопорушення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, суд закриває адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 245, 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г. С. Сивухін