ПОСТАНОВА

Іменем України

31.07.2025 Справа №607/11726/22 Провадження №3-в/607/49/2025

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши подання в.о. начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області Семотюк В. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення,

УСТАНОВИЛА:

23.07.2025 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло подання в.о. начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області (далі за текстом відділ пробації) Семотюк В. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Подання мотивоване тим, що 11.01.2023 до відділу пробації на виконання надійшла постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.12.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП. Згідно з даною постановою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Під час виконання указаної постанови відділ пробації неодноразово вживав передбачені законом заходи з метою з`явлення ОСОБА_1 до відділу пробації та відбуття адміністративного стягнення у виді суспільних робіт. Однак такі заходи позитивного результату не дали, ОСОБА_1 до відділу пробації не з`явився та постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.12.2022 у справі № 607/11726/22 не виконав.

В.о. начальника відділу пробації Семотюк В. зазначила, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, справи про адміністративні правопорушення розцінюються як «кримінальні» справи у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Указане, на думку ініціатора подання, дає підстави для застосування за аналогією закону положень ст. 80 КК України, які визначають, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

За таких підстав відповідно до ст. 304, 305 КУпАП в.о. начальника відділу пробації Семотюк В. просить вирішити питання про звільненими ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.12.2022, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

У судове засідання 31.07.2025 представник Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області Любий А., належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд подання у його відсутність, подання підтримав та просив подання задовольнити повністю.

У судове засідання 31.07.2025 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду подання був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом надсилання на поштову адресу за місцем його проживання судової повістки про виклик до суду на 31.07.2025. Таке поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяви чи клопотання на день розгляду подання від ОСОБА_1 не надходили.

Також суд вживав заходи для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання шляхом надіслання тексту судової повістки на номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення як засіб зв`язку ОСОБА_1 . Факт отримання тексту повістки про виклик до суду на 31.07.2025 підтверджується довідкою про доставку SMS.

Дослідивши зміст подання та матеріали особової справи відносно ОСОБА_1 , суд дійшов такого висновку.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.12.2022 у справі № 607/11726/22 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

Постанова суду набрала законної сили 05.01.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 325-1 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили.

Відповідно до указаних вимог закону постанова суду надіслана на виконання до Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області та 11.01.2023 прийнята відділом пробації до виконання.

Порядок виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт регламентований Порядком виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 19.03.2013 № 474/5 (далі за текстом Порядок).

Згідно з розділом ХІ Порядку виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації.

Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 13.3 Порядку протягом десяти робочих днів з дня отримання постанови суду порушник повинен приступити до відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, крім випадків, коли цьому перешкоджають поважні причини (хвороба, відрядження, неотримання виклику тощо).

Після отримання постанови суду порушнику надсилається виклик до уповноваженого органу з питань пробації. З порушником проводиться бесіда, під час якої роз`яснюються порядок та умови виконання стягнення, а також наслідки ухилення особи від виконання суспільно корисних робіт (п. 13.9 Порядку).

Згідно з п. 13.10. Порядку якщо у призначений день порушник не з`явився за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, на наступний день уповноважений орган з питань пробації надсилає повторний виклик. Якщо порушник не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації після двох викликів, уповноважений орган з питань пробації надсилає запит до відповідного органу реєстрації, органу державної виконавчої служби, органу поліції з метою з`ясування факту проживання (перебування) порушника за вказаним у постанові суду місцем проживання.

Відповідно до п. 13.19, 13.20 Порядку щодо порушників, які ухиляються від відбування суспільно корисних робіт, уповноваженим органом з питань пробації складається протокол про адміністративне правопорушення, який разом з іншими матеріалами надсилається до суду для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Копії протоколу про адміністративне правопорушення, супровідного листа та відповідне судове рішення долучаються до особової справи порушника.

Щодо порушників, які злісно ухиляються від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, уповноваженим органом з питань пробації надсилаються матеріали із супровідним листом до органу поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389-2 Кримінального кодексу України. Копії цих матеріалів долучаються до особової справи порушника.

Як вбачається зі змісту подання та матеріалів особової справи ОСОБА_1 , орган пробації неодноразово засобами поштового зв`язку надсилав ОСОБА_1 за місцем його проживання виклики із вимогою з`явитись до відділу пробації.

Однак на указані виклики ОСОБА_1 до відділу пробації не з`явився.

З урахуванням викладеного 12.05.2023 та 31.05.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_1 були направлені запити стосовно можливого призову ОСОБА_1 на військову службу.

Згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.07.2023 ОСОБА_1 на військову службу за контрактом та по мобілізації не призивався.

Крім цього, виклики ОСОБА_1 з вимогою з`явитись до відділу пробації для виконання судового рішення здійснювались засобами мобільного зв`язку на абонентський номер ОСОБА_1

04.10.2024 під час телефонного виклику ОСОБА_1 повідомив про неможливість прибути до відділу пробації у зв`язку із поганим станом здоров`я. Докази на підтвердження цих обставин ОСОБА_1 органу пробації не надав.

11.10.2024 під час телефонного виклику ОСОБА_1 зобов`язався з`явитись до відділу пробації протягом тижня, однак у подальшому на виклик не з`явився. Про причини неявки відділ пробації не повідомив.

15.11.2024 під час телефонного виклику ОСОБА_1 зобов`язався з`явитись до відділу пробації, однак у подальшому на виклик не з`явився. Про причини неявки відділ пробації не повідомив.

Крім цього, 30.07.2024 на адресу відділу пробації надійшли матеріали від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, з яких встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою, вказаною у постанові суду: АДРЕСА_1 . Однак під час відвідування цієї адреси працівниками поліції двері квартири ніхто не відчинив.

21.02.2025 до відділу пробації надійшло повідомлення про звернення державного виконавця до суду із поданням про оголошення ОСОБА_1 в державний розшук.

Також згідно з інформації, наданої ГУНП в Тернопільській області, 01.02.2024 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

27.03.2025 на запит відділу пробації надійшла відповідь ВДВС м. Тернополя, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_1 частково сплатив заборгованість з аліментів в сумі 31950 грн.

В обґрунтування клопотання уповноважений представник відділу пробації, посилаючись на положення ст. 80 КК України, ст. 304, 305 КУпАП, просив вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.12.2022, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, виконання постанов про накладення адміністративних стягнень регулюється розділом V КУпАП.

Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

При цьому норми чинного КУпАП не передбачають звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою суду, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Разом з тим згідно з ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Так, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, що знайшла своє відображення, зокрема у рішення у справах «Надточій проти України», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Озтюрк проти Німеччини» та «Лутц проти Німеччини», справи про адміністративні правопорушення за своєю правовою природою з огляду на характер правопорушення, його кваліфікацію та суворість передбаченого покарання мають ознаки та критерії, достатні для віднесення їх до проваджень кримінально-правового характеру.

Відтак, оскільки чинним КУпАП не передбачений порядок звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення, за аналогією закону суд вважає за можливе при вирішенні цього питання керуватися нормами ст. 80 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Разом з тим ч. 3 ст. 80 КК України визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 4 ст. 80 КК України).

Так, зі змісту подання та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово був повідомлений відділом пробації, державним виконавцем та правоохоронним органами про наявність судового рішення, що набрало законної сили, та необхідність прибути до відділу пробації для роз`яснення порядку відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт. При цьому ОСОБА_1 особисто був присутній під час судового розгляду справи відносно нього, а тому беззаперечно обізнаний про обов`язок виконати постанову суду.

Разом з тим ОСОБА_1 жодного разу до відділу пробації не з`явився. Про причини неприбуття не повідомив, докази поважності причин такого неприбуття не надав. Усі ці обставини у сукупності дають підстави дійти висновку, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Крім цього, зі змісту подання вбачається, що 01.02.2024 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

За таких обставин, застосовуючи аналогію закону, суд вважає, що у даному випадку має місце як переривання перебігу давності виконання судового рішення, так і його зупинення, оскільки ОСОБА_1 ухиляється від відбування адміністративного стягнення та вчинив інше адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Поряд з цим нормами ст. 325-4 КУпАП визначено, що у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Аналогічні положення визначені і п. 13.19, 13.20 Порядку, про які суд зазначив вище. Разом з тим відомості про те, що указані заходи вживались відділом пробації, суду не надані.

За таких підстав подання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 304, 321-1 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні подання в.о. начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області Семотюк В. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відмовити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська