Справа № 699/1566/24
Номер провадження № 3-зв/699/5/25
ПОСТАНОВА

щодо відводу судді

11.08.2025 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Мельника А.В.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінової Г.М. у розгляді адміністративного матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

В провадженні судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінової Г.М. перебуває справа № 699/1566/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст.130 КУпАП.

07.08.2025 представник ОСОБА_1 захисник Чібісова Вікторія Василівна подала заяву про відвід головуючого судді Літвінової Г.М. від розгляду вищевказаної справи (указана заява надіслана через електронний суд 07.08.2025). Заява мотивована тим, що порушено порядок авторозподілу та процедури і строку розгляду справи. Зокрема, 07.10.2024 року здійснено повторний авторозподіл справи, відповідно до якого, для одноособового розгляду справи головуючим суддею-доповідачем було обрано ЛітвіновуГ.М. Даний матеріал 30.05.2025 року Городищенським районним судом Черкаської області був направлений на адресу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області. І, лише, 13.06.2025 року судом було постановлено рішення, відповідно до якого « наступні судові засідання по справі будуть проведень виключно у приміщенні суду, без застосування відеоконференцзв`язку» та 18.06.2025 року до реєстраційної карти справи було внесено дату слухання справи на 07.08.2025 року на 11:00 год. В матеріалах справи відсутнє підтвердження своєчасного отримання учасниками справи рішення суду від 13.06.2025 року та відсутні відомості про інформування сторін що «наступні судові засідання по справі будуть проведень виключно у приміщенні суду, без застосування відеоконференцзв`язку». І тому, 07.08.2025 року і ОСОБА_1 , і захисник Чібісова В.В. прибули в судове засідання через відеоконференцію до Святошинського районного суду м. Києва та Ленінського районного суду м. Кіровоград, відповідно. Клопотання сторони захисту та ОСОБА_1 , які виявили бажання, користуючись своїми правами, приймати участь в судових засіданнях по розгляду даної справи, зокрема, судових засіданнях, призначених 10.12.2024 року 09:00 годин, у режимі ВКЗ. І не зрозуміло, на якій законній підставі суд самостійно, не обговорюючи дане питання з учасниками справи, ухвалює рішення, яке об`єктивно порушує права ОСОБА_1 та порушує процесуальні та матеріальні норми права, в цілому.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. Суддя Літвінова Г.М. у судове засідання не з`явилася.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши подану заяву про відвід, суддя дійшов такого висновку.

Не зважаючи на те, що чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід, таку заяву про відвід було передано через систему автоматизованого розподілу для вирішення іншому судді.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Відповідно до п. 4 рішення Ради суддів від 08 червня 2017 року № 34 у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Оскільки положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок вирішення відводу, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії найбільш близької галузі - кримінального процесуального права.

Відповідно до ст.81 ч.3 КПК України особа, який заявлено відвід, має бути вислухана лише в разі, якщо вона бажає дати пояснення.

Розглядаючи заявлений відвід, суддя виходить з такого.

Так, незалежність та неупередженість суду є однією з найважливіших ознак демократичної та правової держави. Це одна із основних засад судочинства в Україні та один із основоположних принципів організації та діяльності міжнародних судових органів. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Статтею ст.75 КПК України визначений вичерпний перелік підстав відводу судді, слідчому судді, в т.ч. і за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п.4 ч.1).

Вимога «безсторонності», згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Згідно положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Підставою для відводу судді Літвінової Г.М. на думку захисника, є той факт, що суддею недодержано розумних строків розгляду справи, в матеріалах справи відсутнє підтвердження своєчасного отримаання учасниками справи рішення суду від 13.06.2025 та відомості про інформування про інформування сторін що «наступні судові засідання по справі будуть проведень виключно у приміщенні суду, без застосування відеоконференцзв`язку».

Між тим, судовий розгляд справи про адміністративної відповідальності на теперішній час триває та незгода з процесуальними діями судді не є підставою для його відводу.

Суддя не приймає доводи захисника про те, що суддя Літвінова Г.М. є неупередженою, оскільки вказані адвокатом Чібісовою В.В. обставини є її суб`єктивною думкою та не можуть вважатись такими, які зумовлюють відвід судді.

Отже, підстав вважати, що суддя Літвінова Г.М. є неупередженою при розгляді вищевказаної справи 699/1566/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП немає, а тому не виключають участь судді у розгляді даної справи.

А відтак, правові підстави для відводу судді Літвінової Г.М. відсутні, в зв`язку з чим заява захисника - адвоката Чібісової В.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 279 КУпАП, статтями 75, 81 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника Чібісової Вікторії Василівни у справі № 699/1566/25 про відвід судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінової Г.М. у розгляді адміністративного матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Мельник А.В.