Справа № 136/941/25
провадження №3-зв/136/42/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., за участі секретаря судового засідання Белінської С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Липовець, заяву судді Іванця Олександра Дмитровича про самовідвід від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення №136/941/25,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Липовецького районного суду Вінницької області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 21.07.2025 вказана справа розподілена для розгляду судді Іванцю О.Д.

22.07.2025 суддя Іванець О.Д. подав заяву про самовідвід від участі у даній справі, яка мотивована тим, що ОСОБА_1 була включена до списку присяжних Липовецького районного суду Вінницької області, що в цілому обумовлювало взаємодію під час роботи його як судді та її як присяжної щодо здійснення правосуддя, а тому вважає, що подальший розгляд справи стосовно особи, яка виконувала покладені на неї законом обов`язки у цьому ж суді може викликати обґрунтовані сумніви в неупередженості його як судді у стороннього спостерігача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 28.07.2025 заява про самовідвід була розподілена для розгляду судді Шпортун С.В.

У судове засідання особа, що притягується до відповідальності, прокурор та суддя, не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду заяви.

Від прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури надійшла заява про розгляд заяви про самовідвід без його участі, щодо задоволення заяви не заперечує.

Ураховуючи те, що учасники провадження були належними чином повідомлені, суд не вбачає правових підстав для відкладення розгляду питання про самовідвід головуючому у справі.

Відповідно до приписів ст.ст. 124 та 127 Конституції України, ч. 2 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в України у визначених Законом випадках здійснюється за участю присяжних.

Згідно зі ст. 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону, в тому числі розглядають і вирішують судові справи.

Отже, присяжний, у визначених законом випадках залучається для здійснення правосуддя відповідним судом.

У випадках, передбачених ст. 66 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», на присяжного поширюються окремі розпорядчі акти голови суду, у якому присяжний залучається до здійснення правосуддя.

Відповідно до рішення № 314 від 17.11.2022 Вінницької районної ради та додатку до нього, ОСОБА_2 , яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_1 було затверджено до списків присяжних Липовецького районного суду. Крім того, ОСОБА_1 брала участь в розгляді цивільних справ. Відповідно до наказу Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2023 №28/о/д ОСОБА_1 була увільнена від виконання обов`язків.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді, тому при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального права.

Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 80 КПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим. Тобто відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, яка заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2016 року у справі «Білуга проти України», рішення від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. При цьому судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявити самовідвід або бути відведений.

Таким чином подальший розгляд суддею Іванцем О.Д. вищевказаної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яка була присяжною, що обумовлювало можливу взаємодію під час роботи судді та присяжного може викликати обґрунтовані сумніви в неупередженості судді, що не сумісне з установленим ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом на справедливий суд та відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України є підставою для самовідводу.

Крім того згідно із п. 3 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.

Беручи до уваги викладене, приходжу до висновку, що вказана справа не може розглядатися Липовецьким районним судом Вінницької області, відтак заява судді про самовідвід є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 246, 283, 284 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Липовецького районного суду Вінницької області Іванця Олександра Дмитровича про самовідвід - задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення №136/941/25 (провадження № 3/136/299/25), стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - передати до канцелярії Липовецького районного суду Вінницької області для повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Світлана ШПОРТУН