ПОСТАНОВА

іменем України

07.08.2025 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Машкіна Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ВЧ-2 від 27.07.2025 року заступник командира 1 стрілецької роти з психологічної підтримки персоналу ВЧ НОМЕР_2 , старший лейтенант ОСОБА_1 , 26 липня 2025 року, близько 20:30 години, під час виконання обов`язків військової служби на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом відмови від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складеного 26.07.2025 року, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, викликався до суду судовою повісткою, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи та забезпечено можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-10 - 172-20, розглядаються протягом доби.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, клопотань про його відкладення не надавав, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, розгляд справи здійснено у його відсутність на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Частиною ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні досліджені такі письмові докази:

- протокол про адміністративне правопорушення ВЧ-2 від 27.07.2025 року, зміст якого викладено вище;

- акт відмови від обстеження на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від поїздки до медичного закладу на встановлення стану алкогольного сп`яніння;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови солдата ОСОБА_1 , в якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, пройти обстеження на стан алкогольного спяніння;

- копія посвідчення офіцера лейтенанта ОСОБА_1 .

Оцінюючи досліджені докази, суд керується стандарт доведення поза розумним сумнівом, відповідно до якого сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП) та який визначає межі судового розгляду справи.

Так, зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано під час виконання обов`язків військової служби перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, та на підставі досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, про що було складено відповідний акт, тобто факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння встановлено не було.

В той же час, відмова від освідчення на стан алкогольного сп`яніння є окремими елементами складу об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, яка ОСОБА_1 згідно з протоколом інкримінована не була.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що складений протокол про адміністративне правопорушення, не забезпечує такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведення провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В Постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) Верховний Суд висловив правову позицію, згідно якої у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.В.Машкіна