Справа № 195/1237/25
Провадження 3/195/555/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2025 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Колодіна Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2025 року о 17:00 годині громадянка ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно виховання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до самовільного залишення родини ОСОБА_2 , вчинивши повторно протягом року, за що передбачено відповідальність ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання громадянка ОСОБА_1 не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій просить розглянути справу про адміністративне правопорушення за її відсутності, факт вчинення правопорушення за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, визнає повністю. При цьому, просить суд врахувати, що вона є опікуном неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виховує його з дитинства, проживають з ним у двох. Онук ОСОБА_2 познайомився з дівчиною з м. Умань, просив відпустити його до неї, однак вона його не відпустила. Він вирішив без її згоди поїхати до дівчини у м. Умань. Вона звернулася до працівників поліції, які зв`язалися по телефону з його товаришем та дізналися, що він у м. Запоріжжі. Далі її онука та його товариша привезли працівники поліції додому. Мати неповнолітнього ОСОБА_2 покинула його з початку народження, не спілкується з дитиною, матеріально не забезпечує, грошей не надає. За відомою інформацією вона перебуває на території Криму. Батько неповнолітнього ОСОБА_2 взагалі вихованням сина не займався. Раніше у вихованні їй допомагав її син, але на теперішній час він перебуває у ЗСУ. Онук ОСОБА_2 її не слухає, не піддається вихованню, не звертає увагу на її звернення, ігнорує її зауваження, повністю адаптувався до самостійного життя. Тому їй на цей час тяжко його виховувати. Вона отримує пенсію в сумі 3000 грн. тому просить не накладати на неї штраф а обмежитись усним зауваженням згідно ст. 22 КУпАП..

Суд, вивчивши та дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 448565 від 29 липня 2025 року, письмові докази, приходить наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей

Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України:

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати наступне: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу.

Постанова суду згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

На підтвердження провини громадянки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП до суду надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 448565 від 29 липня 2025 року;

- довідка інспектора СЮП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Євгена Магди про те, що станом на 21.07.2025 року громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно бази ІП «НПУ» притягувалась 23.05.2025 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження;

- копією постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП згідно якої накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження;

- рапорт старшого інспектора-чергового ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 29.07.2025 року про те, що 29.07.2025 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №3848 від 29.07.2025 року як: зникнення особи безвісти. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено наступне: 29.07.2025 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 29.07.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , інспектор сектору ювенальної превенції надає інформацію для реєстрації, так як він перебуває в ВП №3 НРУП і поряд з будівлею ВП прийняв заяву. До поліції звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкає в АДРЕСА_1 , яка повідомила, що її неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (без телефону) приблизно 21.07.2025 року о 17:00 год. без дозволу пішов з будинку, так як планував поїхати до м. Запоріжжя. До цього часу неповнолітній не повернувся і де перебуває - невідомо. Раніше не зникав. Прикмети зниклого, зріст 160-170 см., худорлявої статури, чорне пряме волосся середньої довжини, осі темно-карі. Можливо при собі має рюкзак на військовий. В чому вдягнений - не відомо;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 29.07.2025 року;

- пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 від 29.07.2025 року;

- рапорт інспектора СЮП ВП Нікопольського РУП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Євгена Магди від 29.07.2025 року;

- копія паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- копія паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- копія свідоцтва про народження громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- копія посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 20 листопада 2015 року громадянці ОСОБА_1 , про те, що вона є опікуном над малолітнім онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №6 від 05.05.2011 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- розпорядження голови Томаківської районної державної адміністрації від 15.05.2025 року №125-р про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- розпорядження голови Томаківської районної державної адміністрації від 02.07.2015 року №184-р про призначення опіки над малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, вищевказані документи є належними та допустимими доказами щодо встановлення вини громадянки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.184 КУпАП.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно з якою таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Таким чином, вчинене громадянкою ОСОБА_1 діяння лише формально містить ознаки, що характеризують певне правопорушення, яке, хоча і є суспільно небезпечним з огляду на можливі негативні наслідки, але суб`єктивно не були спрямовані на вчинення та настання наслідків, правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Крім того, суд враховує пенсійний вік громадянки ОСОБА_1 , важке матеріальне становище (невеликий розмір пенсії), поведінку неповнолітнього ОСОБА_2 , який, як вказано в письмовій заяві громадянки ОСОБА_1 , не піддається вихованню, ігнорує зауваження, повністю адаптувався до самостійного життя.

Згідно копії рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2016 року громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є матір`ю неповнолітньому ОСОБА_2 , визнана безвісно відсутньою.

Отже, громадянка ОСОБА_1 самостійно виховує свого онука ОСОБА_2 , без сторонньою підтримки, в силу свого пенсійного віку не в змозі контролювати поведінку свого онука ОСОБА_2 , який з її слів недисциплінований.

Вищевказані обставини на думку суду суттєво знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та запобігання скоєння нових правопорушень ним та іншими особами.

Беручи до уваги вищевказані обставини, оцінивши все в сукупності, суд прийшов до висновку про можливість застосувати до громадянки ОСОБА_1 ст.22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, яке на думку суду буде достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Оскільки судом вирішено звільнити громадянку ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, тому з неї судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 9, 22, 33-35, 184, 280, 283, 284 КУПАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

На підставі вимог ст. 22 КУпАП звільнити громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП - провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови.

Суддя: Л. В. Колодіна