КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Нежури В.А. при секретарі Ольшевській Ю.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Шимком Андрієм Олександровичем на постанову Голосіївського районного суду міста Києва 23 квітня 2025 року якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 113535, 17.08.2024 о 17:00 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожньої розмітки 1.13, не надала перевагу в русі транспортному засобу Volvo, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого здійснила зіткнення з ним, після чого транспортний засіб Volvo в некерованому стану здійснив наїзд на транспортний засіб Mazda, державний номерний знак НОМЕР_3 . Всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Сидоренко порушила вимоги п. 8.5, 34.1.13 Правил дорожнього руху.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 23.04.2025 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 , через свого адвоката подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протоколом ОСОБА_1 , інкримінується порушення вимог п. 10.2 ПДР України, відповідно до якого виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній. Однак, ОСОБА_1 , на проїзну частину не виїжджала, а рухалась по територій торгівельного центу, інший водій, також рухався по цій території, і оскільки, дане ДТП сталося на прилеглій території, то дії водіїв не регламентувались пунктом 10.2 ПДР.

Вказує, що відповідно до ПДР України черговість проїзду та право на першочерговий рух (перевага) встановлюється знаками пріоритету (п. 8.4 б), сигналами світлофора, регулювальника, а також правилами "перешкод праворуч" (п. 10.11). За напрямком руху ОСОБА_1 , знак 2.1 "Дати дорогу" був відсутній, за напрямком руху іншого водія, дорожні знаки пріоритету також відсутні, тому виходячи з вимог п. 10.11 ПДР проїзд ділянки мав відбуватися за правилом "Перешкод праворуч" і перевагу мав надати саме автомобіль Volvo XC90, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Також вказує, що при в`їзді на територію паркувального майданчику, встановлено знак 3.31 ПДР України, з обмеженням максимальної швидкості руху у 10 км/год.

Зазначає, що посилання суду на розмітку 1.13 ПДР, підлягає сумніву, адже згідно вимог 8.5 ПДР дорожня розмітка використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює і має відповідати ДСТУ. Так згідно ДСТУ 2587:2021 дорожня розмітка 1.13 ПДР застосовується виключно при наявності знаку 2.1. "Дати дорогу", та уточнює його.

Також зазначає, що відсутність вини ОСОБА_1 підтверджує, наявний в матеріалах справи висновок експерта.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Шимко А.О. підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Ларичева В.В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції просили залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, які з`явились у судове засідання, апеляційний суд доходить висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачають відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 1.3 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2021 (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4 ПДР).

Згідно з п. 8.5 Правил дорожнього руху дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з п. 1 розділу 34 цих Правил (п. 8.5.1).

За змістом розділу 34 Правил дорожнього руху дорожня розмітка 1.13 позначає місце, де водій (велосипедист) повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі.

Відповідно до п. 16.3 Правил дорожнього руху у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda Civic, д.н.з. НОМЕР_4 , рухаючись паркувальним майданчиком ТЦ "Епіцентр" у м. Києві по Кільцевій дорозі, 1-Б, не надала перевагу у русі транспортному засобу Volvo XC90, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі і якому вона мала надати перевагу в русі, допустивши з ним зіткнення, після чого автомобіль Volvo XC90 зіткнувся з запаркованим автомобілем Mazda CX5, д.н.з. НОМЕР_3 . У результаті настання дорожньо-транспортної пригоди всі три транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Протокол складено за статтею 124 КУпАП з відсиланням до пункту 10.2 Правил дорожнього.

На виконання постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва Бойка О.В. від 14.11.2024, відділ розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції склав та направив до сулу довідку про результати додаткової перевірки адміністративної справи № 752/18622/24 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, відповідно до якої уточнено фабулу протоколу про адміністративне правопорушення від 17.08.2024, яка викладена наступним чином: "водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожньої розмітки 1.13, не надала перевагу в русі транспортному засобу Volvo, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого здійснила зіткнення з ним, після чого транспортний засіб Volvo в некерованому стану здійснив наїзд на транспортний засіб Mazda, державний номерний знак НОМЕР_3 . Всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_3 порушила вимоги п. 8.5, 34.1.13 Правил дорожнього руху.

На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, відображено напрямки руху транспортних засобів, місце їх розташування після зіткнення, місце зіткнення, відповідні виміри, дорожня розмітка та пошкодження транспортних засобів.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 17.08.2024, вбачається, що вона керувала автомобілем Honda Civic, державний номерний знак НОМЕР_1 . На парковці "Епіцентру" на перехресті, закінчуючи маневр, побачила автомобіль "Вольво", який рухався з лівої сторони на великій швидкості, загальмувала, а водій "Вольво" зачепив її автомобіль "Хонда", тим самим відбулося зіткнення з її автомобілем. Не справившись з керуванням, автомобіль "Вольво", рухаючись далі, зіткнувся з припаркованим автомобілем "Мазда". Пошкодив автомобілю "Мазда" крило і двері, і свою праву частину (фара, бампер), водій "Вольво" не справився за рахунок дуже великої швидкості, значно вищої 60 км/год;

ОСОБА_2 у своїх поясненнях зазначає, що керуючи автомобілем Volvo, державний номерний знак НОМЕР_2 , у місті Києві по Кільцевій дорозі, 1-Б, рухаючись по головній дорозі парковки "Епіцентр", відчув сильний удар взадню праву частину його авто, після чого його відкинуло в автомобіль, припаркований на парковці. В його автомобіль в`їхав авто марки Honda Civic, державний номерний знак НОМЕР_1 , а його відкинуло від удару та він в`їхав в авто Мазда СХ-5, НОМЕР_3 ;

З пояснень ОСОБА_4 вбачається, що останній, о 17:00 припаркував автомобіль Mazda CX-5, державний номерний знак НОМЕР_3 на стоянці "Епіцентру", парко місце у-17 та пішов у магазин, повернушись за 30 хвилин, побачив, що в його машину врізалася машина Volvo ХС-90, державний номерний знак НОМЕР_2 . До цього в автомобіль Volvo врізалась машина Honda Civic, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дійшовши висновку, що вона, керуючи автомобілем Honda, на паркувальному майданчику ТЦ «Епіцентр» не виконала вимогу дорожньої розмітки 1.13 та не надала перевагу в русі автомобілю Volvo, що рухався по перехрещуваній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, а потім некерований Volvo зіткнувся з припаркованою Mazda. Суд врахував схему ДТП, відеозапис, пояснення сторін та встановив причинно-наслідковий зв`язок. Доводи захисту про те, що діяв принцип «перешкоди справа», та про перевищення швидкості водієм Volvo суд відхилив, оскільки на місці ДТП була належно нанесена погоджена розмітка, яка встановлювала обов`язок надати перевагу.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

При досліджені матеріалів справи, було з`ясовано, що 17 серпня 2024 року на паркувальному майданчику торгового центру «Епіцентр» у місті Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю трьох транспортних засобів.

Автомобіль Honda Civic під керуванням ОСОБА_1 , рухався територією парковки, де була дорожня розмітка 1.13 ПДР України, у цей момент по проїзду паркувального майданчику в напрямку ліворуч від неї рухався автомобіль Volvo XC90. Між автомобілями Honda та Volvo сталося зіткнення, внаслідок якого Volvo у некерованому стані продовжив рух і зіштовхнувся з припаркованим автомобілем Mazda CX-5. Усі три транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно зі схемою ДТП та додатковою довідкою поліції, на місці пригоди на асфальті наявна дорожня розмітка 1.13, яка позначає обов`язок надати перевагу, однак дорожні знаки пріоритету на під`їздах до перехрестя відсутні.

Отже, на напрямку руху ОСОБА_1 була наявна дорожня розмітка 1.13, однак дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», який відповідно до п. 34.1.13 ПДР та ДСТУ 2587:2021 має бути обов`язковим елементом для застосування розмітки 1.13, відсутній. Таким чином, сама по собі наявність горизонтальної розмітки 1.13 без дублюючого дорожнього знаку не є безумовною підставою для покладення на водія обов`язку зупинитися і надати перевагу у межах прилеглої території

Тобто, оскільки жоден з учасників події не мав переваги, дорожні знаки відсутні, а нанесення розмітки 1.13 без належного узгодження зі знаком 2.1 не створює правової презумпції порушення саме з боку ОСОБА_1 , апеляційний суд доходить висновку, що за встановлених обставин відсутні підстави вважати, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення пункту 34.1.13 та пункт 8.5 Правил дорожнього руху.

Разом з тим, пункт 8.5 ПДР не передбачає самостійної заборони або обов`язку для водія, а визначає порядок використання розмітки як одного з елементів організації дорожнього руху.

Отже, ОСОБА_1 не могла порушити пункт 8.5 ПДР України, оскільки він не містить конкретного припису чи заборони, який би підлягав виконанню водієм.

Щодо пункту 34.1.13 ПДР, варто зазначити, що дана норма, за своєю природою, також, не несе в собі нормативну заборону чи обов`язку водія, а має описовий характер, оскільки містить лише визначення значення дорожньої розмітки 1.13 як такої, що позначає місце, де водій повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі. Сам по собі цей пункт не є обов`язковим, якщо не поєднаний із дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу», обов`язковість якого вимагається також положеннями ДСТУ 2587:2021.

Отже, інкриміновані ОСОБА_1 порушення пунктів 8.5 та 34.1.13 ПДР України не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки зазначені пункти мають техніко-описовий характері жоден з них не встановлює самостійного нормативного обов`язку для водія, а без поєднання зі знаком 2.1 «Дати дорогу» не може бути джерелом юридичної відповідальності.

Таким чином, порушення пунктів ПДР, які інкримінують ОСОБА_1 не можуть мати наслідком настання юридичної відповідальності і становити склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУПАП

З вищевикладеного вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому постанову судді суду першої інстанції слід скасувати та постановити нову, якою закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва 23 квітня 2025 рокускасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду