Справа № 333/6196/25
Провадження № 3/333/2390/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ «Паралель-М ЛТД», який зареєстрований фізичною особою-підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 1152 від 09.07.2025 року вбачається, що за результатами перевірки 03.06.2025 року, о 16 год. 30 хв., АЗС № 125 з магазином-кафе, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює господарську діяльність ТОВ «Паралель-М ЛТД» () встановлено факт вчинення правопорушення проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій, невидача розрахункового документу встановленої форми, а саме: проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій на загальну суму 883 грн. 76 коп., а саме: сума коштів, яка проведена при розрахунку банківськими платіжними картками через платіжний термінал та зазначена в денному звіті платіжного терміналу станом на 17 год. 14 хв. 03.06.2025 року становила 883 грн. 76 коп., в той час як сума безготівкових розрахунків, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій становить 0,00 грн. Таким чином, встановлено проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій на загальну суму 883 грн. 76 коп.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, через систему «Електронний суд» надіслав письмове заперечення на протокол. Так, ОСОБА_1 зазначає,що не погоджується з висновками, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Вважає, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, має спеціального суб`єкта, а саме особу, яка з урахуванням порушення, встановленого у акті перевірки, на певній правовій підставі (трудові відносини тощо) має компетенцією щодо організації проведення розрахункових операцій. Відповідно до наданого протоколу перелічено декілька типів порушень, які зовсім не збігаються з диспозицією ч. 1 ст. 155-1 КУпАП. Також звернув увагу суду, що безпосередньо директор не здійснює участь у проведенні розрахункових операцій. Ця функція делегована відповідним посадовим особам товариства старшому оператору АЗС, які здійснюють операції приймання готівкових коштів, відпуску товару, роздрукування розрахункового документу. У разі виявлення під час здійснення господарської діяльності не коректного функціонування РРО, або іншого обладнання (паливо роздавальних колонок, рівнемірів та іншого обладнання) старший оператор зобов`язаний повідомити керівництво, та за наслідками цих звернень керівник вживає необхідних заходів. Вказані обставини, судячи за складеним протоколом, взагалі не досліджувалися.

Відповідно до фабули зазначеного протоколу не зазначено обставини вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, за яких обставин було проведено розрахункову операцію без використання програмного реєстратора розрахункових операцій, при продажу якого товару (або наданні послуги); за який конкретно період, конкретні дії або бездіяльність ОСОБА_1 , які містять ознаки адміністративного правопорушення. Та взагалі не зрозуміло, як генеральний директор безпосередньо здійснював розрахункову операцію, коли є інша особа, яка уповноважена здійснювати розрахункові операції.

Акт перевірки було складено за відсутності уповноважених осіб ТОВ «Паралель-М ЛТД» у приміщенні податкового органу лише за участі посадових осіб податкового органу. Повідомлення про дату та час складання акту перевірки до ТОВ «Паралель-М ЛТД» не надходило. Так само протокол про адміністративне правопорушення було складено без участі ОСОБА_1 . Запрошення щодо складання цього протоколу ОСОБА_1 не отримував, про існування цього протоколу дізнався лише отримавши лист від ГУ ДПС у Запорізькій області. Вважає, що вказані дії ГУ ДПС у Запорізькій області створили перешкоди у наданні ОСОБА_1 , як особою яка притягається до адміністративної відповідальності, необхідних пояснень. Також звернув увагу суду, що сам факт складання акту перевірки та складений на підставі нього протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечними доказами наявності вини. Акт перевірки, відповідно до ст. 86 Податкового Кодексу України, є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків. Вважає, що підстави для складання протоколу та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155-1 КУпАП відсутні.

З урахуванням викладеного просить суд закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, врахувавши позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположнихсвобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Частина перша ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 року (заява № 36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Доказуванням за цим принципом має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом

Диспозицією ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачено, що порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, передбачає адміністративну відповідальність.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до положень п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

В обґрунтування інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення до матеріалів справи долучено:

- протокол № 1152 віл 09.07.2025 року, відповідно до фабули якого не зазначено обставини вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, за яких обставин було проведено розрахункову операцію без використання програмного реєстратора розрахункових операцій, при продажу якого товару (або наданні послуги), за який конкретно період, конкретні дії або бездіяльність ОСОБА_1 , які містять ознаки адміністративного правопорушення;

- акт фактичної перевірки від 06.06.2025 року, який складено за відсутності уповноважених осіб ТОВ «Паралель-М ЛТД» у приміщенні податкового органу лише за участі посадових осіб податкового органу; копії чеків, в тому числі на суму 883 грн. 76 коп.;

- копію податкового повідомлення про необхідність надання документів до «дата нерозбірливо» та прибуття платника податків до контролюючого органу в строк до 09.06.2025 року (без підтверджуючого документу про отримання такого повідомленням адресатом);

- роздруківку з ідентифікаційними даними ТОВ «Паралель-М ЛТД», яка не містить інформації про її актуальність станом на дату проведення перевірки та складення протоколу;

- акт неявки посадових осіб від 10.06.2025 року № 1483/08/01/07/08/24316073.

Інших документів, які б відповідали критеріям доказів матеріали справи не містять.

Згідно з положеннями Податкового кодексу України (ст. 86 цього кодексу) акт перевірки тільки фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, що зобов`язує до вчинення будь-яких дій. Він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

У ст. 251 КУпАП акти перевірок контролюючих органів безпосередньо не зазначені як види доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Отже, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оскаржено шляхом подання заперечень до контролюючого органу за основним місцем обліку.

При цьому, Акт перевірки не може вважатись єдиним доказом вини особи у вчиненні правопорушення.

Аналогічний за змістом висновок наведений у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08.09.2020 року у справі № П/811/2893/14А.

З огляду на викладене, в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б у своїй сукупності свідчили про вчинення «поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, яке полягало в порушенні п. п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року). Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на встановлені обставини справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Б. Кулик