ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/402/25 Справа № 697/254/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпП Головуючий у І інстанції Колісник Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Біленчука С.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 24 січня 2025 року о 18:19 год. керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Освідування пройшов на місці за допомогою алкотестера Драгер 6810, результат позитивний 1,24 проміле. З результатом згоден, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п.2.9.а. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що вищевказана постанова є незаконною та необґрунтованою, яка винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував усі фактичні обставини справи.

Відзначає, що на відеозаписі з камер поліцейських відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Той при розмові з поліцейськими категорично заперечував перебування у стані алкогольного сп`яніння та погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Відеозапис не несе інформації, який саме результат було відображено на приладі «Драгер», який не було продемонстровано ОСОБА_1 по причині його засліплення ліхтарем бодікамери працівника поліції. Результат поліцейським було озвучено на словах, з яким ОСОБА_1 не погодився та неодноразово просив пройти огляд у лікарні, що було грубо проігноровано працівниками поліції, які пояснили останньому, що немає сенсу туди їхати, оскільки результат буде аналогічним.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій пройшов освідування на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер 6810», що категорично суперечить наявному у матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння, в якому зазначено прилад Драгер «3610».

Стверджує, що акт огляду на стан сп`яніння є неналежним доказом, оскільки взагалі не підписано посадовою особою, яка його склала, а також не містить відомостей про дату його складання.

Зазначає, що ОСОБА_1 після встановлення у нього ознак алкогольного сп`яніння не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Посилається на рішення Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі №216/5226/16-а та вважає, що при розгляді справи судом не враховано практику ЄСПЛ.

Заслухавши захисника Біленчука С.М., який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення збіжні їх змісту, перевіривши матеріали, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №229333 від 24 січня 2025 року, в цей день о 18 год. 19 хв. ОСОБА_1 керував т.з. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Освідування пройшов на місці за допомогою алкотестера Драгер 6810, результат позитивний 1,24 проміле.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Разом з тим, зазначені в протоколі обставини не підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції доказами.

Частина 3 статті 266 КУпАП визначає, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Такі ж саме норми містяться в ст. 7 розд. І Інструкції та ст. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок).

З відеозапису з нагрудних камер патрульного поліцейського випливає, що водій ОСОБА_1 не висловив своє погодження з результатами огляду.

Апеляційний суд визнає, що ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та роздруківку з спеціальних технічних засобів без зауважень.

Заразом можливість складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП пов`язується з установленням стану алкогольного сп`яніння водія, що здійснений на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, у разі згоди водія з таким результатом.

Проте інспектор патрульної поліції не переконався у ОСОБА_1 чи згоден той з результатами відповідного огляду.

Тим більше, на відеозаписі з нагрудних камер патрульного поліцейського видно, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, заперечував вживання ним алкогольних напоїв.

З наведеного відеозапису з нагрудних камер поліцейських випливає, що ОСОБА_1 категорично заперечував, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Утім поліцейський зауважив, що огляд в закладі охорони здоров`я дасть такий самий результат. Такі пояснення поліцейського, як аргументація відсутності необхідності проходження огляду лікарем, не відповідають положенням ч. 3 ст. 266 КУпАП та Інструкції. У матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, на підставі яких можливо прийти до висновку, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного з використанням спеціального технічного засобу.

У такому випадку поліцейський відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, ст. 9 розд. ІІ Інструкції та ст. 7 Порядку повинен був забезпечити проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Утім поліцейський цих імперативних норм законодавства не виконав та за відсутності правових підстав для цього склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції на відповідні доводи сторони захисту щодо незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів вмотивованих відповідей не надав.

Покликання суду першої інстанції на підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, чеку Драгер та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобі, як на згоду останнього з результатами огляду, проведеного поліцією, є безпідставними.

Щодо цього, слід зауважити, що згаданий акт огляду не підписаний посадовою особою поліції, тому фактичні дані цього огляду, який належним чином не оформлений не можуть бути визнані допустимим доказом.

Лише факт підписання особою процесуальних документів, в яких висунуто їй обвинувачення (протокол про адміністративне правопорушення), не може свідчити про згоду цієї особи з пред`явленим обвинуваченням.

Підписання роздруківки показників спеціального технічного засобу, за відсутності інших відомостей, котрі можна трактувати, як згоду з результатом огляду на стан сп`яніння, безумовно не свідчить, що особа погоджується з таким результатом.

За наявності об`єктивних даних, за якими ОСОБА_1 не погоджувався з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №229333 від 24 січня 2025 року не може вважатися належним доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За умови незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздрукування на папері показників спеціального технічного засобу не підтверджують, що водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Заразом апеляційний суд відзначає, що інші доводи апелянта, як окремі підстави для скасування судового рішення, є безпідставними, оскільки не впливають на законність прийнято суддею рішення.

З урахуванням наведеного, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Біленчука С.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук