ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 рокуСправа №: 695/3027/25

Номер провадження 3/695/1611/25

07 серпня 2025 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши справи про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтями 122-4, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 21.06.2025 о 23 год 27 хв у м. Золотоноша, вул. Миколи Лисенка, 16, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ С220 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи маневр рух заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, здійснив зіткнення з автомобілем NISSAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , який стояв на парковці, чим завдав матеріальних збитків транспортним засобам.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №369444 від 22.06.2025.

Також, ОСОБА_1 , 21.06.2025 о 23 год 27 хв у м. Золотоноша, вул. Миколи Лисенка, 16, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ С220 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 скоїв ДТП, після чого місце пригоди, до якої був причетний залишив, чим порушив вимоги п.2.10.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №369448 від 22.06.2025.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому, суддя вважає за можливе об`єднати адміністративну справу № 695/3027/25 провадження № 3/695/1611/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 369444 від 22.06.2025) та адміністративну справу № 695/3028/25 провадження №3/695/1612/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №369448 від 22.06.2025) щодо притягнення ОСОБА_1 за скоєння адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП в одне провадження, присвоївши справі № 695/3027/25 провадження № 3/695/1611/25.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Жодних клопотань від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Судові повістки про виклики у судові засідання надсилались в електронній формі за допомогою повідомлень у мобільному застосунку «Viber» на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , зазначений у протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 369444 від 22.06.2025 та серії ЕПР1 №369448 від 22.06.2025.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Крім того, суд враховує, що передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на неявку у судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи її неодноразове повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, суд відповідно до положень ст. 268 КУпАП, з огляду на розумні строки судового розгляду, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки її явка у судове засідання не є обов`язковою.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя зазначає про таке.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 124 КУпАП встановлено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктами 1.3. 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила) визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Пунктом 1.9. Правил закріплено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «б» пункту 2.3. Правил для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з пунктом 10.9. Правил під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Крім того, ст. 122-4 КУпАП, передбачена відповідальність водіїв за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.10 Правил, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП у судовому засіданні підтверджена наданими та дослідженими доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 369444 від 22.06.2025, згідно з яким ОСОБА_1 , 21.06.2025 о 23 год 27 хв у м. Золотоноша, вул. Миколи Лисенка, 16, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ С220 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи маневр рух заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, здійснив зіткнення з автомобілем NISSAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , який стояв на парковці, чим завдав матеріальних збитків транспортним засобам, чим порушив вимоги п.10.9. Правил дорожнього руху;

- даними схеми місця ДТП, яка сталась 21.06.2025 о 23 год 27 хв на вул. Новоселівська, 11, м. Золотоноша Черкаської області;

- даними рапорту поліцейського сектору реагування патрульної поліції Золотоніського РВП ГУНП в Черкаської області грпп Шквари В.М. від 23.06.2025;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.06.2025;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 369448 від 22.06.2025, згідно з яким ОСОБА_1 , 21.06.2025 о 23 год 27 хв у м. Золотоноша, вул. Миколи Лисенка, 16, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ С220 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 скоїв ДТП, після чого місце пригоди, до якої був причетний залишив, чим порушив вимоги п.2.10.а Правил дорожнього руху.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124 КУпАП суду не надано.

Суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.

На переконання суду, протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складені уповноваженими особами з дотриманням вимог ст. 254-256 КУпАП та містять всі необхідні для розгляду справи відомості, будь-яких істотних недоліків при їх складанні, які б тягли за собою визнання цих протоколів недопустимими доказами, не вбачається.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, а винуватість його у вчиненому доведено поза розумним сумнівом.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність судом не встановлено.

Згідно з положеннями ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, суд дійшов висновку, про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп.

Під час розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 не надав суду доказів, що під час вчинення адміністративних правопорушень він перебував на службі, виконуючи покладені на нього права та обов`язки військовослужбовця, та не надав підтверджуючих документів, що він є водієм транспортних засобів Збройних сил України.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Доказів того, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано та не названо, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Керуючись ст. 40-1,122-4, 124,266, 283,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу № 695/3027/25 провадження № 3/695/1611/25, адміністративну справу № 695/3028/25 провадження № 3/695/1612/25 щодо притягнення ОСОБА_1 , за скоєння адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши справі № 695/3027/25 провадження № 3/695/1611/25.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, ст.124 КУпАП та з урахуванням ст. 36 КУпАП, накласти адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська