ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9261/25Головуючий у 1-й інстанції Кунцьо С.В.
Провадження № 33/817/414/25 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Вальчук М.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з даною постановою, 23 квітня 2025 року о 05 год. 28 хв. в м.Тернополі по вул. Чумацькій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510» та в медичному закладі КПП «ТОМЦСНЗ» ТОР ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Вальчук М.М. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову від 11 липня 2025 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду необ`єктивною, незаконною і необґрунтованою, ухваленою з істотними порушеннями норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутня інформація, у зв`язку із чим працівниками поліції було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , тобто належним чином не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ним ПДР України, які могли б бути підставою для зупинки його транспортного засобу згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати.

Посилається на те, що не було перевірено виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що водію не було роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння фактично несе аналогічні наслідки, що й об`єктивна сторона даного правопорушення, яка полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Вказує, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд лише при участі адвоката.

Звертає увагу, що направлення на медичний огляд було виписано ще до того, як ОСОБА_1 запропонували проїхати в медичний заклад.

Вважає, що проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 КУпАП відсутні.

Наголошує, що рапорт поліцейського не може бути взятий до уваги, як доказ вчинення правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою.

ОСОБА_1 та адвокат Драгус О.О. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи. Відповідно до поданої заяви, адвокат просить розглядати справу у її відсутності та відсутності ОСОБА_1 ..

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення

серії ЕПР1 №809202 від 23.04.2025 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 23 квітня 2025 року о 05 год. 28 хв. в м. Тернополі по вул. Чумацькій автомобілем марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510» та в медичному закладі КПП «ТОМЦСНЗ» ТОР ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З рапорту поліцейського роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Крайник І.В. від 23.04.2025 року убачається, що під час несення служби було зупинено т/з «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення ПДР, а саме п.19.1 (а), проте постанову винесено не було у зв`язку з відсутністю належних доказів.

Також, під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510» та в медичному закладі КПП «ТОМЦСНЗ» ТОР, ОСОБА_1 категорично відмовився.

З відеозапису камер поліцейських убачається, що під час патрулювання 23 квітня 2025 року о 05 год. 28 хв. в м. Тернополі по вул. Чумацькій, поліцейськими виявлено транспортний засіб «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він керує т/з без ввімкненого ближнього світла фар. Надалі, ОСОБА_1 заявив клопотання про ознайомлення із доказами вчинення правопорушення, однак пред`явити відеозапис вчинення правопорушення працівники поліції не змогли, повідомивши, що з технічних причин відеозапис неможливо відтворити, тому ОСОБА_1 не було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.19.1 (а) ПДР у зв`язку із відсутністю доказів вчинення правопорушення.

Відповідно до відеозапису, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаками алкогольного сп`яніння, тому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився.

У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 квітня 2025 року, відповідно до якого за результатом огляду у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Зазначено, що огляд на стан сп`яніння не проводився.

Також, у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2 від 23 квітня 2025 року, за якою він зобов`язався доставити т/з «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , за місцем проживання власника.

Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , була безпідставною, тому всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, оскільки незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

За невиконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, настає юридична відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не містить такого елементу, як причина зупинки транспортного засобу. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що не було перевірено виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до п. 3 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наявність хоча б однієї з ознак алкогольного сп`яніння, є підставою для проведення огляду. У даному випадку водію були названі ознаки сп`яніння, проте від огляду водій категорично відмовився.

Безпідставними є твердження, що водію не було роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння фактично несе аналогічні наслідки, що й об`єктивна сторона даного правопорушення, яка полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, оскільки згідно із відеозаписом водію були роз`яснені наслідки відмови, права та обов`язки та порядок проходження огляду.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд лише при участі адвоката, оскільки відповідно до відеозапису працівник поліції наголошував останньому, що обов`язкового залучення адвоката під час проходження огляду на стан сп`яніння, не передбачено нормами КУпАП.

При цьому, відповідно до відеозапису працівником поліції було роз`яснено водію права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право користуватися правовою допомогою та будь-яких перешкод останньому у здійснення ним свого права на правову допомогу працівники поліції не чинили.

Останній телефонував адвокату та просив адвоката приїхати на місце зупинки його транспортного засобу, після чого повідомив працівникам поліції, що адвоката потрібно почекати протягом 30 хвилин (зафіксовано на відеозаписі о 05:53 год. 23.04.2025 року). Повторно, почекавши та запитавши щодо проходження огляду, поліцейські правомірно розцінили дії останнього, який наполягав на тому, що буде проходити огляд лише в присутності адвоката, як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Від моменту зупинки та оголошення протоколу пройшло близько години часу, проте адвокат не приїхав на прохання водія.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що направлення на медичний огляд не було вручено ОСОБА_1 , оскільки останній від медичного огляду відмовився.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки пояснення викладені у рапорті працівника поліції підтверджуються іншими матеріалами справи.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Вальчук М.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя