Провадження № 3/344/3541/25
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Хоростіль Р.В., з участю прокурора Мельника І.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у відповідності до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 цього Закону, несвоєчасно без поважних причин, а саме 08 лютого 2024 року подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим порушила ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у відповідності до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 цього Закону, несвоєчасно без поважних причин, а саме 01 лютого 2024 року подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим порушила ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчинених правопорушеннях визнала повністю, однак просила справу закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи, строків передбачених ст. 38 КУпАП, про що надала письмове клопотання.

Прокурор під час розгляду справи просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні зазначених вище правопорушень та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на неї остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки її вина доведена зібраними доказами у справі в їх сукупності. Також просив в клопотанні ОСОБА_1 про закриття провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи, строків передбачених ст. 38 КУпАП, відмовити, оскільки дата складення вказаних протоколів посадовими особами Управлінням стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України є датою виявлення зазначених вище правопорушень.

Роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст. 268 КУпАП, заслухавши її пояснення, думку прокурора, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «г» пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, особи, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Крім цього, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» - «г» пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані до 01 квітня наступного року після припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо фінансової доброчесності застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 13 листопада 2023 року № 4, декларація особи, яка припиняє діяльність (декларація «при звільненні») декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності. Декларація «при звільненні» подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації.

Крім цього, відповідно до роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо фінансової доброчесності застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 13 листопада 2023 року № 4, щорічна декларація-декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 год. 00 хв. 01 січня до 00 год. 00 хв. 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітній рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Пунктом 1 частини 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» фізичні особи подають документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.

Згідно з абзацом 15 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до розпорядження міського голови № 45-с від 11 січня 2021 року «Про призначення на посаду ОСОБА_1 » її призначено на посаду головного спеціаліста відділу туризму та промоції міста управління міжнародних зв`язків, туризму та промоції Департаменту інвестиційної політики, проектів, міжнародних зв`язків, туризму та промоції міста Івано-Франківської міської ради.

Згідно з розпорядженням міського голови № 1083-с від 01 січня 2022 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » останню з 01 листопада 2022 року звільнено з посади головного спеціаліста відділу туризму та промоції міста управління міжнародних зв`язків, туризму та промоції Департаменту інвестиційної політики, проектів, міжнародних зв`язків, туризму та промоції міста Івано-Франківської міської ради.

За таких обставин, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом на яку поширюється дія цього Закону, як на посадову особу місцевого самоврядування.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно, а саме 08 лютого 2024року о 17 год. 48 хв. подала декларацію «При звільненні» за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, та 01 лютого 2024року о 22 год. 12 хв. подала щорічну декларацію за 2022 рік (після звільнення).

Оскільки ОСОБА_1 була суб`єктом, на якого поширювалась дія цього Закону - як посадова особа місцевого самоврядування, то граничною датою подання декларації «При звільненні» та щорічної декларації за 2022 рік є 31 січня 2024 року (оскільки обов`язок подачі декларації виник у зв`язку із набранням чинності Законом України № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено декларування).

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях повністю доведена та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

В той же час суд вважає, що в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження в справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи, строків передбачених ст. 38 КУпАП, слід відмовити з огляду на таке.

У ч. 4 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення пов`язаний з днем виявлення правопорушення органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу (Постанова КАС ВС України від 28 лютого 2019 року справ № 149/2498/17).

Відповідно до матеріалів справи дата складання протоколу про адміністративне правопорушення органом, який уповноважений на складання такого протоколу, в даному випадку це Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, і є датою виявлення правопорушення, тобто 30 травня 2025 року, відтак строк, на який посилається у клопотанні ОСОБА_1 , на час розгляду судом даної справи не закінчився.

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених адміністративних правопорушень, ставлення винної до вчиненого, а також те, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на неї у відповідності з вимогами ст. 36 КУпАП слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

В той же час будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», - матеріали справи не містять.

Керуючись ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», ч. 1 ст. 172-6, ст.ст. 36, 40-1, 280, 83-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на неї остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Роман ХОРОСТІЛЬ