Справа № 364/211/24
Провадження № 3/364/1/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 , суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г.Л.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

У провадженні Володарського районного суду Київської області перебуває адміністративний матеріал, який надійшов до суду 01.04.2024 від відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області, відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 12.04.2024 було задоволено клопотання ОСОБА_1 про зупинення судового провадження на період часу - до його звільнення з військової служби у Збройних Силах України із зобов`язанням невідкладно повідомити суд про його звільнення з військової служби.

Із матеріалів провадження встановлено, що станом на 30.07.2025, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в лавах ЗСУ ( в/ч НОМЕР_1 ) ( а.с. 19-20; 30-33; 39-42).

30.07.2025 суддя відновила судове провадження у справі та призначила судовий розгляд на 07.08.2025 о 08:30.

ОСОБА_1 07.08.2025 у судове засідання не з`явився. Заяв та клопотань про відкладення судового розгляду на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за допомогою направлення поштових відправлень на відому суду адресу, зазначену в протоколі про адмінправопорушення. Одночасно судом надсилалися смс повідомлення на номер телефону залишений у відповідній заявці на отримання судових повісток (а.с. 46, 47,48 ). Суд вживав усіх належних заходів для повідомлення ОСОБА_1 , зокрема шляхом розміщення відповідного оголошення про його виклик на офіційному вебпорталі «Судова влада України» (а. с. 45).

Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність під час розгляду справи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розгляд справи про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про судовий розгляд справи стосовно неї. В своїх рішеннях у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України" ЄСПЛ наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити всіх заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження. Судом достеменно встановлено, що ОСОБА_1 обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №175852 від 29.03.2024.

За наведених обставин суддя розглядає адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за його відсутності.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» та від 06.10.2022 у справі «Бантиш та інші проти України» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені ст. 250 КУпАП, не з`явився.

Судом встановлено, що 29.03.2024 о 23:20, по вул. Миру в селищі Володарка, Білоцерківського району, Київської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Хендай Терракан (Hyundai Terracan), державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводилася на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою газоаналізатора газоаналізатора Drager ARBL 0638, результат огляду позитивний 1,60 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Так, за змістом п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає три різні форми вчинення правопорушення, однією з яких є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду , затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідност.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.2 ст.278 КУпАП та п. 24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, суд під час підготовки справи до розгляду повинен виявити недоліки наданих матеріалів та протоколу, з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, іншими доказами. При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення. Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим.

Належний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.

Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Окрім зазначеного, винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, стверджується оглянутими та дослідженими матеріалами адміністративної справи, а саме:

- обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 175852 від 29.03.2024 (а.с. 1);

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук ( а.с. 3);

- алкотестом 6820 Drager Alcotest , тест № 2286, з результатом тесту позитивний - 1,60‰ (а.с. 4);

- даними відеозаписів з нагрудної БК 175852, приєднаних до матеріалів справи (а.с. 11).

Зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Дії ОСОБА_1 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, порушення пункту 2.9 а ПДР, яким встановлено, що водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наведених обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною, а правопорушення вчинено в умовах очевидності.

Одночасно суддя досліджуючи матеріали справи встановила наступне.

Так, відповідно до вимог п.7 ч.2 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При вирішанні питання щодо застосування вимог ст.38 КУпАП, суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, встановлення обґрунтованості висунутого обвинувачення та вирішення питання про винуватість або невинуватість у вчинення правопорушення є прямим обов`язком суду у відповідності до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Особа, яка не винна у вчиненні правопорушення повинна мати право довести свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Таким чином, розгляд провадження судом повинен гарантувати особі, яка звинувачується у вчиненні правопорушення, що суд перевірить обґрунтованість обвинувачення та встановить винуватість або невинуватість у вчиненні правопорушення.

Так, відповідно до вимог ч. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Таким чином, для закриття провадження на підставі ст.38 КУпАП суд зобов`язаний встановити наступні обставини, які дозволяють закрити провадження у зв`язку з тим, що пройшов, встановлений законом строк з моменту вчинення правопорушення:

1)правопорушення дійсно було вчинено, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності;

2) пройшов певний строк накладення стягнення, який встановлений відносно вказаного правопорушення.

При цьому, закриття провадження за ст.38 КУпАП у зв`язку з тим, що з дня вчинення правопорушення закінчився встановлений законом строк накладення стягнення, не є реабілітуючою правовою підставою, яка свідчить про невинуватість у вчиненні правопорушення.

Так, відповідно до теорії права до реабілітуючих належать наступні правові закриття провадження: встановлено відсутність події правопорушення; встановлено відсутність у діянні складу правопорушення; не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Закриваючи провадження на підставі ст.38 КУпАП суд фактично констатує, що з моменту вчинення правопорушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, пройшов встановлений законом строк накладення стягнення і особа не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, розглядаючи провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності, суд у відповідності до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен встановити обґрунтованість висунутого обвинувачення та ухвалити відповідне рішення. При цьому, якщо на час розгляду справи закінчився встановлений ст.38 КУпАП строк накладення стягнення, суд повинен закрити провадження по справі тільки за умови доведеності вини у вчиненні правопорушення та визнання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності винуватою у вчиненні правопорушення.

Суд не має право закрити провадження у зв`язку із закінчення встановленого законом строку накладення стягнення стосовно особи, яка не вчиняла правопорушення або стосовно особи, винуватість якої у вчиненні правопорушення не доведено у встановленому законом порядку сукупністю належних та допустимих доказів.

Закриття справи у зв`язку з тим, що на час розгляду справи закінчився встановлений ст.38 КУпАП строк накладення стягнення, без перевірки обґрунтованості висунутого обвинувачення, є істотним порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №175852 від 29.03.2024 ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення 29.03.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на момент розгляду справи, а саме 07.08.2025 закінчилися строки накладення стягнення, то провадження в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю.

Враховуючи, що факт скоєння правопорушення знайшов своє підтвердження у суді, керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 6 ст. 38 КУпАП.

Після набрання постановою законної сили, копію постанови направити батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до відому.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г. Л. Моргун

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.