Справа № 584/948/25
Провадження № 3/584/390/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді Токарєва С.М.

при секретарі Удод Н.А.

за участі: прокурора Новікова О.М.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Путивль справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Буринь Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера (на момент вчинення інкримінованого правопорушення проходив службу на посаді командира відділення 18 державної пожежно-рятувальної частини 4 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира відділення 18 державної пожежно-рятувальної частини 4 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області, будучи суб`єктом, на якого відповідно до підпункту «д» пункту 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», поширюється дія цього Закону та примітки до статті 172-5 КУпАП, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-5 КУпАП, а саме в порушення вимог частини 2 статті 23 Закону України «Про запобігання корупції» отримав 01.07.2024 від ОСОБА_2 , яка відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» не відноситься до близьких осіб, подарунок у негрошовій формі, вартість якого складає 121000 (сто двадцять одна тисяча гривень 00 копійок) та перевищує два прожиткових мінімуми, встановлених для працездатних осіб на день прийняття подарунка, а саме: квартиру загальною площею 42,8 квадратних метрів, житлова площа 15,7 квадратних метрів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 121000 грн.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю, просив суд суворо його не карати, у скоєному розкаявся та зазначив, що свою позицію по справі він виклав у письмових поясненнях, які наявні в матеріалах справи, а також зазначив, що 01.07.2024 був оформлений договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_3 , який підписано сторонами, а саме ним і ОСОБА_2 , та посвідчено приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Фесенко А.О. В договорі дарування зазначена вартість квартири 121000 грн. за згодою сторін, а також, як ринкова (оціночна) вартість. ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2 оформити квартиру договором дарування, а не договором купівлі-продажу, з метою збереження майна у разі розірвання шлюбу. ОСОБА_1 зазначив, що вказану квартиру він фактично придбав у ОСОБА_2 за 60000 грн. Під час проходження ним служби він був ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», але про вимоги ч.1 ст. 23 цього Закону про встановлення обмежень щодо отримання подарунків від осіб, які не відносяться до числа близьких осіб, згідно положень вказаного Закону, йому невідомо. ОСОБА_2 не відноситься до близьких йому осіб, відповідно до положень вказаного Закону.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, оскільки його вина повністю доведена зібраними по справі доказами, та просив суд накласти на останнього адміністративне стягнення у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., з конфіскацією подарунка.

Те, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді командира відділення 18 державної пожежно-рятувальної частини 4 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області є суб`єктом даного правопорушення, а також факт відсутності родинних зв`язків між ним та ОСОБА_2 у розумінні абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону учасниками справи під час розгляду справи не заперечувалось і доказів протилежного суду не надано.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію прокурора, дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтями 9, 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління та за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-5 КУпАП України передбачена відповідальність за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків. У примітці до ст. 172-5 КУпАП визначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

За змістом частини 1 статті 23 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) цим особам, до кола яких входив ОСОБА_1 станом на час отримання ним подарунка, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб.

Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, можуть приймати подарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вартість таких подарунків одноразово не перевищує двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на день прийняття подарунка, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує чотирьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 1 січня року, в якому прийнято подарунки (ч. 2 ст. 23 Закону).

Передбачене цією частиною обмеження щодо вартості подарунків не поширюється на подарунки, які: 1) даруються близькими особами; 2) одержуються як загальнодоступні знижки на товари, послуги, загальнодоступні виграші, призи, премії, бонуси; 3) одержуються як відшкодування або покриття витрат на службове відрядження, якщо таке відшкодування або покриття витрат здійснюється за рахунок коштів державного чи місцевого бюджету, коштів міжнародних міжурядових організацій, коштів міжнародної технічної допомоги, а також коштів організатора (співорганізатора) заходу, для участі в якому особа перебуває у службовому відрядженні.

Статтею 24 Закону зобов`язано осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняних до них осіб у разі надходження подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані, зокрема, невідкладно відмовитися від пропозиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону подарунок - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які надають /одержують безоплатно або за ціною, нижчою мінімальної ринкової.

В абзаці 3 ч. 1 ст. 1 Закону зазначено, хто входить до кола близьких осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розрахунку на місяць із 01.01.2024 становив 3028 грн.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-5 КУпАП підтверджується:

- його поясненнями наданими безпосередньо в судовому засіданні;

- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 28-2025 від 29.07.2025 (а.с. 4-11);

- договором дарування від 01 липня 2024 року, посвідченим приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Фесенко А.О., зареєстрований у реєстрі за № 1641, згідно з яким ОСОБА_2 (дарувальник) безоплатно передала у власність обдарованому ОСОБА_1 однокімнатну квартиру під АДРЕСА_4 , по вулиці Володимира князя, раніше Леніна, в будинку під АДРЕСА_5 , загальною площею 42,8 (сорок два цілих і вісім десятих) кв.м., житловою площею 15,7 (п`ятнадцять цілих і сім десятих) кв.м. (а.с. 15-16);

- Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію за ОСОБА_1 набутої за договором дарування нерухомості ( а.с.17-18);

- витягами з наказів начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області про призначення ОСОБА_1 на посаду (а.с.24-25 );

- попередженнями про недопущення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень з власноручним підписом ОСОБА_1 (а.с.27);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09.07.2025 (а.с.112);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.07.2025 (а.с.113);

- розділами 3 і 11 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за 2024 рік (об`єкти нерухомості, доходи, у тому числі подарунки, видатки та правочини), поданої ОСОБА_1 , з якої вбачається отримання подарунку у негрошовій формі (нерухомого майна), вартість якого становить 121000 грн. (а.с.114-119);

Зібрані у справі докази є належними та допустимими та не викликають сумнівів у їх достовірності.

У свою чергу об`єктом статті 172-5 КУпАП є порушення передбачених статті 23 Закону заходів щодо запобігання корупції. Передбачені статтею 23 Закону обмеження щодо одержання подарунку є одним із превентивних антикорупційних механізмів, який забороняє відповідним суб`єктам укладати визначені договори дарування незалежно від реальної мети їх укладання, тому на переконання суду, сам по собі факт укладення договору дарування вже є достатнім для констатації порушення особою встановлених законом обмежень, а відтак і складу ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 допустив порушення встановлених ч. 2 ст. 23 Закону обмежень щодо одержання подарунків, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, враховуючи сімейний та матеріальний стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, якими суд визнає повне визнання своєї провини та щире розкаяння винного, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, встановленому в санкції ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, з конфіскацією подарунка.

На думку суду, саме такий вид стягнення буде достатньою і необхідною мірою відповідальності для запобігання вчинення нових правопорушень.

В силуст.40-1КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 172-5, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

1. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп., з конфіскацією подарунка - однокімнатної квартири під АДРЕСА_4 , по вулиці Володимира князя, раніше Леніна, в будинку під АДРЕСА_5 , загальною площею 42,8 (сорок два цілих і вісім десятих) кв.м., житловою площею 15,7 (п`ятнадцять цілих і сім десятих) кв.м.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

3. Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.М.Токарєв