Провадження № 3/522/3847/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ляшко О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Єрьоміної К.М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Ковальчука О.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ

07.05.2025 року о 23 год. 01 хв. у м. Одеса на перехресті вул. Генуезька вул. Сонячна, водій автомобіля «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем «Toyota Venza» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 16.3 Правил дорожнього руху України. Внаслідок даної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що 07.05.2025 року о 23 год. він спускався по вул. Сонячна, в напрямку Генуезької і повертав ліворуч в напрямку просп. Шевченка. Є знак поступись дорогою. Він подивився, машини з лівої сторони були аж на кільці, справа нікого не було. Почав рух і побачив як летіла машина. По інерції він загальмував. Вони виїхали на зустрічну полосу. Вони не гальмували, зупинились аж на рельсах трамваю. Його автомобіль отримав пошкодження правої передньої частини, ліва фара залишилась, також решітка, радіатор, капот, крило вся права сторона. Машина була в оренді для власних потреб. Одразу після ДТП подзвонив власнику. Крім того, до нього підійшов хлопець повідомив, що він був свідком. Він також наголошував на складання протоколу відносно іншого учасника ДТП.

Також в судовому засіданні було задоволено клопотання захисника про допит свідка, який безпосередньо став свідком обставин ДТП.

Свідок ОСОБА_3 будучи допитаним під присягою надав суду наступні покази. Він перебував в Аркадії ввечері. Бачив події з відстані 50 м десь. Було це на Генуезькій (перехід з Гвоздичного провулку, початок Генузької). Бачив як водій повертав, зупинився на перехресті (таксі-рено)-виїжджав на Генуезьку. Подивився аби пропустити транспорт. Почав маневр, майже закінчив. Відбувся удар на зустрічній полосі. Інший водій швидко їхав, він рухався в лівому ряду при вільному правому. їхав з Площі 10 квітня. Після зіткнення він по зустрічній їхав, потім виїхав на бордюр і по рейках. Зупинився тільки на сходах на тротуарі, підійшов тільки до водія таксі, пояснень поліції не давав, ДТП було на зустрічній полосі Генуезької, а не на перехресті. Не надав пояснення оскільки поспішав до дому.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ковальчук О.О. заявив клопотання про закриття адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Адвокат зазначив про недоліки в схемі місця ДТП, а саме місце розташування транспортного засобу «Peugeot 301», який вже зайняв свою полосу. Крім того, до протоколу не було долучено відеозаписи, які зазначені в додатках до протоколу. А також за переконанням сторони захисту саме дії водія автомобіля «Toyota Venza» призвели до дорожньо-транспортної пригоди, який рухався на великій швидкості.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, дослідивши докази долучені до протоколу; пояснення ОСОБА_1 , надані у суді, пояснення свідка ОСОБА_3 , надані у суді, фото, відеоматеріали з місця події, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до того, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 11 КУпАП закріплено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 та 280 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, які має знати кожний водій, що керує транспортним засобом.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 16.3 ПДР, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суд вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що водій ОСОБА_1 керуючи «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу п. 16.3 ПДР, відповідно до яких у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів, та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Venza» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 16.3 ПДР.

Відповідно до ст. 251 КУпАП- доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідженні судом докази, зокрема відомості, що наведені в протоколі серії ЕПР1 №323462 від 08.05.2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , схемі місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 , пояснення надані у суді ОСОБА_1 , свідчать про те, що в розумінні ст. 251 КУпАП, вони є належними, допустимими та такими, що дають можливість суду прийняти рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, постановою Приморського районного суду від 04.06.2025 року було задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 , адвоката Ковальчук О.О., та витребувано з КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеса (Центр «007»), відеозаписи зі всіх камер зовнішнього спостереження, які встановлені на вул. Генуезькій, у м. Одесі від 07.05.2025 року в період часу з 22 години 50 хвилин до 23 години 10 хвилин.

З досліджених судом відеозаписів вбачається, що транспортний засіб «Peugeot» (білого кольору), рухається по вул. Сонячна в напрямку перехрестя з вул. Генуезькій, не зупиняючись здійснює проїзд першої смуги, потім другої і зупиняється у зв`язку з рухом транспортний засіб «Toyota» в другій полосі, яка по направленню їде в праву частину «Peugeot». Транспортний засіб «Toyota» з метою уникнення удару приймає ліворуч, виїжджаючи на зустрічну смугу, однак все одно відбувається зіткнення з автомобілем «Peugeot». В подальшому транспортний засіб «Toyota» продовжує свій рух після удару, виїхавши на бордюр і на трамвайні колії.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, з них можна повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілого.

Так, з досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.3 Правил дорожнього руху України відповідно, до яких у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів, та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Venza» д.н.з. НОМЕР_2 . не надавши переваги в русі транспортному засобу, який рухався по перехрещуваній дорозі.

Крім того, як вбачається зі схеми місця ДТП по вул. Сонячна був наявний знак пріоритети 2.1 «Дати дорогу», відповідно до якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

Відповідно до п. 16.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються перехрещуваною дорогою, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою (стоп-лінією), світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Суд враховує положення пункту 1.4 ПДР, згідно з якими кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила. Отже, ОСОБА_2 , наближаючись по головній дорозі до перехрестя, маючи перевагу у його перетинанні, був вправі розраховувати, що водій автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по другорядній дорозі, виконає вимоги ПДР і дасть дорогу автомобілю.

Суд зазначає, що водій ОСОБА_1 , рухаючись по другорядній дорозі та наближаючись до перехрестя, перед яким встановлений дорожній знак 2.1 ПДР, повинен був зупинитись, дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до перехрестя по головній дорозі, а перед відновленням руху впевнитись, що це буде безпечним та не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, тобто ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 16.3, 16.11 та д.з. 2.1 ПДР. Останній мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_1 шляхом виконання в робочому режимі зазначених вимог ПДР.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про перевищення швидкості водієм ОСОБА_2 , суд не бере до уваги, оскільки дані пояснення містять оціночні судження. Разом з тим, швидкість руху не є величиною, що визначається шляхом візуального спостереження.

Також, оцінюючи покази свідка ОСОБА_3 , суд також ставить їх під сумніви, оскільки його покази, що ОСОБА_1 зупинився, щоб надати дорогу автомобілям, які рухались по головні дорозі, спростовуються відеозаписом, на якому не зафіксовано факту зупинки перед початком проїзду перехрестя.

Доводи захисника Ковальчука О.О., щодо відсутності відео з нагрудних камер відеофіксації осіб, які складали протокол про адміністративне правопорушення 08 травня 2025 року серії ЕПР1 №323462 та недоліки схеми ДТП, не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 порушень вищезазначених пунктів ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд відповідно до ст. 253 КУпАП оцінював докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 , про те, що в ДТП винен інший учасник, оскільки відповідно до принципу диспозитивності, суд позбавлений права надавати оцінку діям потерпілого ОСОБА_2 , оскільки діє виключно в межах складеного протоколу стосовно ОСОБА_1 . При цьому, як вбачається з матеріалів справи, протокол відносно водія «Toyota Venza» не складався. Крім того, ОСОБА_1 не надано суду доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Також, у судовому засіданні адвокат Ковальчук О.О. в інтересах ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, мотивувавши тим, що ОСОБА_1 вину не визнає, оскільки дотримувався безпечної швидкості та інших правил дорожнього руху при керуванні транспортним засобом на час потрапляння в дорожньо-транспортну пригоду. На підставі викладеного, адвокат Ковальчук О.О. вважав за необхідне з метою повного та всебічного розгляду справи, призначити судову автотехнічну експертизу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах заявленого клопотання, суд у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом приходить до висновку, що клопотання захисника Ковальчук О.О. про призначення судової автотехнічної експертизи не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі шляхом призначення експертиз.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, висновком експерта.

Згідно з ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, та стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи, для можливості прийняття рішення за результатами судового розгляду.

Суд вказує, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Разом з тим, у даній конкретній справі, з урахуванням зібраних доказів, суд вважає, що необхідності в призначенні експертиз немає, оскільки матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини справи, оцінити їх у співвідношенні з поясненнями сторін, схемою ДТП, фото з місця ДТП та відеозаписом тощо.

З урахуванням правової кваліфікації правопорушення та фактичних обставин справи, питання визначення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та результатом ДТП та встановлення наявності чи відсутності вини у діях водія ОСОБА_1 можуть бути у повній мірі встановлені дослідженням та аналізом наявних у справі доказів. Отже, клопотання про проведення автотехнічної експертизи не підлягає задоволенню.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вбачає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, так як судом беззаперечно встановлено, що дії ОСОБА_1 , не відповідали вимогам ПДР України, зокрема п. 16.3 і перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Водночас будь-які інші докази, які спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП суду не надано.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 дійсно вбачається склад інкримінованого йому правопорушення, тому суд вважає за необхідне кваліфікувати його дії за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення за кваліфікуючими ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З урахуванням обставин даної справи, згідно з вимогами ст. 33 КУпАП, враховуючи тяжкість і характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, вік, стаж водія, водночас ставлення до вчиненого та обов`язків водія, не визнаючи своєї провини, демонструє безвідповідальне ставлення до керування транспортним засобом, який, у свою чергу є джерелом підвищеної небезпеки, суд все ж таки вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судового збору, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 гривень 60 копійок /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок на користь держави.

Керуючись ст. ст.7, 9-11, 23, 33, 40-1, 124, 221, 245, 273,251, 252, 278, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника Ковальчука О.О., в інтересах ОСОБА_1 про призначення судової автотехнічної експертизи - відмовити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративних правопорушення і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 /вісімсот п`ятдесят/ гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок на користь держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП України штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документи, що підтверджують сплату штрафу та судового збору (окремо) не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, має бути наданий (надісланий) правопорушником до суду.

Роз`яснити притягуваному, що відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Приморського районного суду м. Одеси протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя О.П. Ляшко