Провадження № 3/127/4568/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статті 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2025 року о 23 год 50 хв по вулиці Лебединського 6, у м. Вінниця, на законну вимогу командира взводу № 1 роти ТОР УПП старшого лейтенанта поліції Берена Ю.С. припинити адміністративне правопорушення, а саме висловлюватись нецензурною лайкою в громадському місці, ОСОБА_1 висловлювався нецензурно в бік поліцейських, погрожував фізичною розправою.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23.07.2025 року про привід ОСОБА_1 у судове засідання призначене на 11:40 год 05.08.2025, не виконано.

За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Крім того, інформація щодо дати призначення справи до судового розгляду була розміщена на сайті https://vnm.vn.court.gov.ua.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є доведеною та підтвердженою сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 081122 від 08.07.2025 року; протоколом про адміністративне затримання від 08.07.2025 року; рапортом працівника поліції від 08.07.2025 року.

Згідно рапорту поліцейського взводу № 2 роти ТОР УПП у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Валентина Куцолапського від 08.07.2025 року під час несення служби у складі наряду «Юнкер Т-1» спільно з старшим лейтенантом поліції Бараном Ю.С., 07.07.2025р. о 23 год 45 хв, за адресою АДРЕСА_2 , було зупинено громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування з останнім виявлено, що особа знаходиться в алкогольному сп`янінні. Також гр. ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції відмовився показувати документ, що посвідчує його особу, а також почав поводитися агресивно та виражатися до працівників поліції нецензурною лайкою.

В подальшому гр. ОСОБА_1 було затримано та доставлено до ВП №1 ВРУП ГУНП по вул. О. Довженка, 73, де на нього було складено адміністративний протокол за ст. 185 КУПАП та адміністративну постанову ч. 1 ст. 178 КУПАП після чого було відпущено.

Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», у період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

З дослідженого судом рапорту інспектора поліції вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений за висловлювання нецензурною лайкою в громадському місці, відтак в поліцейського виникло право вимагати в ОСОБА_1 пред`явлення документів, що посвідчують особу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32, а також, в умовах воєнного стану, на підставі ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію».

Нецензурна лайка в громадських місцях є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 173 КУпАП. Відтак, відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: зокрема, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Тому вимога поліцейського до ОСОБА_1 припинити адміністративне правопорушення є законною. А відмова ОСОБА_1 виконати цю законну вимогу поліцейського - утворює в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Судом не встановлено обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 ..

ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, оскільки досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про його неосудність відсутні.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП при вирішенні питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. А тому суд вважає за доцільне задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному в межах санкції статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 605 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 185, ст. ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: