Справа № 303/346/25
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Гряділя І. М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/164/25, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2025.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 (три) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 216401 від 09.01.2025 та постанови судді від 17.02.2025 вбачається, що 09.01.2024 о 11 год 35 хв по вул. Томаша Масарика, 1 у м. Мукачеві Закарпатської області, водій ОСОБА_1 , повторно протягом року, керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому був відсутній передбачений конструкцією автомобіля брудозахисний фартух та бризковики, чим порушив вимоги п. 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить повернути матеріали справи щодо нього до Управління патрульної поліції в Закарпатській області на доопрацювання. Стверджує, що у протоколі зазначено, що правопорушення ним вчинено повторно протягом року - 09.01.2024, що не відповідає дійсності, оскільки у цей день він не вчиняв жодних правопорушень. Протокол не містить даних щодо його особи, а саме дати народження, паспортних даних, середньомісячного заробітку, сімейного стану та наявності неповнолітніх дітей на утриманні, тобто поліцейським належним чином не встановлено особу, щодо якої складено протокол. Крім того, посилається на те, що він є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, має на утриманні 4-х неповнолітніх дітей, після складення протоколу усунув несправності на автомобілі, і при цьому, він являється лише водієм указаного автомобіля, а такий належить ТОВ «Валфа», що в свою чергу свідчить про те, що відповідальність за це порушення Правил дорожнього руху України має бути покладена на власника автомобіля, оскільки він не мав жодного відношення до проходження технічного контролю транспортного засобу. Накладене на нього стягнення є занадто суворим, оскільки він офіційно безробітній, а єдиним джерелом доходу є підробіток при керуванні транспортним засобом, інших джерел доходу в нього немає.

-2-

Обставинами, що пом`якшують відповідальність є щире каяття та вчинення правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, а обтяжуючі обставини відсутні, і при цьому матеріали справи не містять даних про те, що він раніше притягувався до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 216401 від 09.01.2025, 09.01.2024 о 11 год 35 хв по вул. Томаша Масарика, 1 у м. Мукачеві Закарпатської області, водій ОСОБА_1 , повторно протягом року, керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому був відсутній передбачений конструкцією автомобіля брудозахисний фартух та бризковики, чим порушив вимоги п. 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху України.

Зі змісту протоколу також вбачається, що 08.10.2024 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕНА № 3223317 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, що також підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою старшого інспектора відділу

-3-

адміністративної практики УПП у Закарпатській області Стрічко А. від 09.01.2024 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У письмових поясненнях, які містяться в протоколі, ОСОБА_1 зазначив, що керував транспортним засобом без бризковика і вину визнає.

Наведені у протоколі обставини правопорушення підтверджуються і наявною в матеріалах справи копією фото світлини, на якій відображений транспортний засіб із д.н.з. НОМЕР_1 , на якому був відсутній брудозахисний фартух та бризковики, а також відеозаписом з місця події.

Вищенаведені докази є належними, достовірними та достатніми, у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівник патрульної поліції Сафронов Є. Ю., який оформляв матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був упереджений під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейського у результатах розгляду справи.

У підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких відомостей про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди підписати протокол про адміністративне правопорушення та надати пояснення, які містяться у протоколі. На такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Відсутні в матеріалах справи і будь-які докази про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку проте, що поліцейський при виконанні свої посадових обов`язків діяв виключно у межах наданих йому повноважень.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний із порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 КУпАП встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Пунктом 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху України передбачено заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, брудозахисні фартухи та бризковики.

На переконання апеляційного суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП доведена наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 216401 від 09.01.2025, складеним з дотриманням вимог, передбачених ст. 254-256 КУпАП і засвідченими підписами уповноваженої особи та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області Стрічко А., згідно якої ОСОБА_1 за постановою серії ЕНА № 3223317від 08.10.2024 притягнутий до адміністративної

-4-

відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП; копією фото світлини, на якій відображений транспортний засіб із д.н.з. НОМЕР_1 , на якому був відсутній брудозахисний фартух та бризковики; відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту притягнення його до відповідальності 08.10.2024 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а також факту керування транспортним засобом без брудозахисного фартуха та бризковиків, зазначивши, що визнає вину.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріалами справи підтверджено, що подія, про яку вказано у протоколі, мала місце 09.01.2025, тобто у день, коли було складено протокол, що в свою чергу свідчить про те, що поліцейських допустив технічну описку, зазначивши в описі установлених даних про те, що подія мала місце 09.01.2024. Указана описка жодним чином не впливає на зміст встановлених обставин, які мали місце 09.01.2025 за участі ОСОБА_1 . При цьому, матеріали справи не містять відомостей про те, що 09.01.2025 такої події не було і ОСОБА_1 не порушував вимоги п. 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху України.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що складений щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в такому відображені всі необхідні й передбачені цією нормою відомості, а також до нього долучено такі докази, які повністю підтверджують обставини правопорушення, що мало місце 09.01.2025, зокрема порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху України.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі зазначено, що правопорушення ним вчинено повторно протягом року - 09.01.2024, що не відповідає дійсності, оскільки у цей день він не вчиняв жодних правопорушень, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 за викладених у протоколі обставин, які повністю підтверджуються доданими до протоколу доказами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що протокол не містить даних щодо його особи, а саме дати народження, паспортних даних, середньомісячного заробітку, сімейного стану та наявності неповнолітніх дітей на утриманні, тобто поліцейським належним чином не встановлено особу, щодо якої складено протокол, апеляційний суд визнає такими, що не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.

Неспроможними є і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, він являється лише водієм указаного автомобіля, а такий належить ТОВ «Валфа», що в свою чергу свідчить про те, що відповідальність за це порушення Правил дорожнього руху України має бути покладена на власника автомобіля, оскільки він не мав жодного відношення до проходження технічного контролю транспортного засобу.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що водієм транспортного засобу був саме ОСОБА_1 , який перед здійсненням керування автомобілем повинен був переконатися, що на автомобілі наявні всі передбачені конструкцією елементи, чого зроблено не було, в результаті чого дії ОСОБА_1 беззаперечно свідчать про порушення ним вимог п. 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху України та у даному випадку утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять даних про те, що він раніше притягувався до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, апеляційний суд визнає неспроможними з огляду на те, що факт притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП підтверджується довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області Стрічко А.

-5-

Наведені в апеляційній скарзі доводи апеляційний суд визнає такими, що не свідчать про неналежність та недопустимість цієї довідки як доказу у справі про адміністративне правопорушення в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Указана довідка видана та підписана уповноваженою на те особою, а відповідно є офіційним документом, що в свою чергу дає можливість врахувати її як доказ під час провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, стороною захисту не надано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що постанова за ч. 1 ст. 121 КУпАП щодо ОСОБА_1 не виносилась, чи така є скасованою або оскаржена у встановленому законом порядку.

Наявні у матеріалах справи докази безумовно свідчать про те, що ОСОБА_1 09.01.2025 о 11 год 35 хв по вул. Томаша Масарика, 1 у м. Мукачеві Закарпатської області, повторно протягом року, керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому був відсутній передбачений конструкцією автомобіля брудозахисний фартух та бризковики.

Тому, вимоги апеляційної скарги про повернення матеріалів справи до УПП в Закарпатській області на доопрацювання, апеляційний суд визнає безпідставними і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону України про адміністративні правопорушення. При цьому, апеляційним судом не встановлено таких порушень при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , які б давали підстави для скасування судового рішення та повернення матеріалів справи до органу поліції для належного оформлення.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи та досліджених судом доказів, які є логічними, послідовними, належними та достатніми і узгоджуються між собою, у зв`язку з чим обгрунтовано взяті судом першої інстанції до уваги в підтвердження висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги такими, що мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 121 КУпАП. Так, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці, застосоване відносно ОСОБА_1 , є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень, а тому на переконання апеляційного суду, у повній мірі відповідає характеру та обставинам вчиненого правопорушення, а також меті адміністративного стягнення.

Апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення, яке хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення, а також необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 4 ст. 121 КУпАП, відповідає характеру вчиненого правопорушення та обставинам його вчинення, а тому підстав для його зміни навіть з урахуванням особи ОСОБА_1 , на які він посилається в апеляційній скарзі, не вбачається.

-6-

У зв`язку з чим такими, що не впливають на вид та розмір накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, апеляційний суд відхиляє і посилання ОСОБА_1 на те, що він є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, має на утриманні 4-х неповнолітніх дітей, після складення протоколу усунув несправності на автомобілі, офіційно безробітній, а єдиним джерелом доходу є підробіток при керуванні транспортним засобом, інших джерел доходу в нього немає, обставинами, що пом`якшують відповідальність є щире каяття та вчинення правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, а обтяжуючі обставини відсутні.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на те, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є мінімальним відповідно до санкції ч. 4 ст. 121 КУпАП, а позбавлення права керування транспортним засобом є безальтернативним і підлягає застосуванню разом адміністративним стягненням у виді штрафу.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що за змістом примітки до ст. 22 КУпАП, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, не може бути визнане малозначним і порушник не може бути звільнений від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваження.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що 08.10.2024 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, тобто протягом року до вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, що в свою чергу свідчить про безпідставність доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальність. При цьому, стороною захисту не надано доказів у підтвердження доводів про наявність у ОСОБА_1 чотирьох неповнолітніх дітей, а також відомостей, які б характеризували його з позитивної сторони, у тому числі свідчили про те, що ОСОБА_1 до та після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП не притягувався до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги про те, що накладене на ОСОБА_1 стягнення є занадто суворим, не заслуговують на увагу.

За таких обставини, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2025 щодо нього, - без змін.

Постанова апеляційного суду окарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя