Справа № 711/6765/25
Номер провадження 3/711/1921/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участю: секретаря Тищенко А.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ЕПР1 № 397187), про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, ІПН НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

20.07.2025 о 12.03 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «HYUNDAI I30» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Новопречистенській, 114 в м. Черкаси, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудні камери 471673, 472483, 470997, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Статтею 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Рижай А.А. в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП не визнає з огляду на те, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення. Так, при ознайомленні з матеріалами справи вбачається безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , а тому складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати допустимим доказом. Крім того, працівниками поліції не було надано ОСОБА_1 ні копії протоколу, ні акту огляду. Також диск з відеозаписом наданий суду має невідоме походження, а сам відеозапис розміщений на ньому створений на невідомий технічний пристрій, його справжність не засвідчено електронним цифровим підписом, крім того, на ньому відсутні частини відеозаписів, отже порушена безперервність відеозйомки. Тому просить закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а у разі визнання його винним застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначати додаткове покарання у виді позбавлення керування ТЗ, оскільки він є військовослужбовцем, являється учасником бойових дій, позбавлення права керування транспортними засобами фактично призведе до неможливості виконання конституційного обов`язку щодо захисту держави. Зазначене викладене у наданих письмових поясненнях, які адвокат просила долучити до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення захисника Рижай А.А., дослідивши письмові матеріали справи суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Статтею 16 зазначеного Закону встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Водночас, пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, п.3 ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» - водій зобов`язаний виконати вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Порядком).

Згідно п. п. 2, 3 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З рапорту поліцейського С.Баранова встановлено, що 20.07.2025 о 12 год. 10 хв. під час патрулювання на службовому автомобілі було отримано повідомлення на службовий планшет «адмінправопорушення» за адресою провул. Парковий в м. Черкаси. Прибувши за вказаною адресою виявлено екіпаж УПО та невідому особу поряд з автомобілем «HYUNDAI», д.н.з. НОМЕР_2 . Співробітники поліції повідомили, що здійснили зупинку вищевказаного ТЗ, так як він здійснював маневри по вул. В.Чорновола без покажчика поворотів, зупинився на зелений сигнал світлофора і не продовжував рух. В ході спілкування з водієм, ним виявися ОСОБА_1 , який повідомив, що дійсно керував ТЗ після того, як вживав алкоголь. У водія ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови, на що водієві було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку на місці зупинки або у лікаря нарколога, на що водій ОСОБА_1 відмовився. На ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Подія фіксувалась на нагрудні б/к 472483, 471673 та 470997.

З відеозапису здійсненого на реєстратор службового автомобіля та бодікамер поліцейських вбачається, що 20.07.2025 працівники поліції охорони виявили та зупинили транспортний засіб HYUNDAI», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , запідозривши його у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння та викликали екіпаж патрульної поліції, які в свою чергу водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», на що водій відмовився, тоді працівниками поліції було запропоновано пройти огляд у медичному закладі у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 також відмовився.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, було запропоновано проведення огляду на стан сп`яніння, але ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.07.2025 о 12.40 год. направляється до закладу охорони здоров`я КНП «ЧОНД» з виявленими ознаками сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від огляду водій відмовився.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, зафіксовані у протоколі відомості про вчинене правопорушення, за умови їх підтвердження іншими об`єктивним даними, можуть бути оцінені судом як доказ у справі щодо наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Суд бере до уваги доводи сторони захисту,викладені на користь ОСОБА_1 , але вважає, що ті факти, на які вказує адвокат Рижай А.А. під час розгляду справи, а саме, що протокол та направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я не вручались ОСОБА_1 , спростовуються відеозаписом, де зафіксовано як працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що він склав стосовно останнього адміністративний протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та пропонує його отримати, а також самим протоколом про адміністративне правопорушення, де в графі 18 «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав)» - вказано, що від підпису ОСОБА_1 відмовився. Крім того, в графі направлення на огляд «огляд проводився за допомогою» - вказано, огляд не проводився, в графі «результат огляду» - вказано, що особа від огляду відмовилась, тобто таку особу не було доставлено на огляд.

Що стосується доводів захисника, щодо не засвідчення електронних доказів ЕЦП, тобто відеозаписів, суд зазначає наступне, що працівники поліції, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП,до протоколу про адміністративне правопорушення долучили матеріали відеозапису, в ході перегляду якого встановлено відповідність обставин вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених в ході розгляду справи. Крім того, відповідно до ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Оскільки адміністративний матеріал та відеозаписи, які приєднані до нього не є електронними документами, відповідно і електронного підпису вони не потребують. За таких обставин, суд визнає долучені до протоколу відеозаписи належними та допустимими доказами.

Твердження адвоката Рижай А.А. про порушення порядку огляду та недопустимість наявного у справі відеозапису з нагрудних камер поліцейських, тому що останній має перерви, є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини доказування, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення. Підстав для закриття провадження за ст. 247 КУпАП суд не вбачає.

Суд зауважує, що переривання запису, тобто фіксація його за допомогою різних засобів відеофіксації не впливає на сприйняття цілісності фіксування правопорушення і дій поліцейських при складанні протоколу.

Суд враховує доводи захисника про відсутність, на його думку, законності зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 працівниками поліції, але не може погодитися з тим, що ці обставини суттєво впливають на судовий розгляд та є підставами для закриття провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності, а зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і вина його в цьому доведена.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке передбачене санкцією зазначеної статті КУпАП, є основним стягненням, а не додатковим.

У цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення - у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, навіть виконання ним обов`язків військової служби із забезпеченням оборони України, захистом її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, вимогам ст. 33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

Враховуючи той факт, що правопорушник ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівників поліції відмовився від проходження відповідно встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, так як застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, із позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1,ч. 1 ст. 130, 280,283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Положення ч. 2 ст. 308 КУпАП передбачають, що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т. О. Комплєктова