Справа № 711/6052/25
Номер провадження 3/711/1703/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., за участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області (протокол серії ВАБ № 946770 від 18.06.2025), про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП у матеріалах відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 195-4 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ович, 17 червня 2025 року, близько 23:00 години, перебуваючи на вул. Припортова, 44, у м. Черкаси, порушив порядок зберігання спеціального засобу, а саме пістолету АЕ-790G калібру 9 мм, серійний номер НОМЕР_1 , що призвело до його втрати.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 195-4 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, пояснив, що у день події мав при собі невелику чорну наплічну сумку, у окремій внутрішній кишені якої знаходився його власний травматичний пістолет без кобури. Після роботи, близько 19:00 години, він поїхав додому до тещі, на вул. Припортова, 44, щоб винести старі речі на смітник. При виході із автомобіля він забрав сумку із собою, оскільки не хотів залишати її в машині, після чого попрямував до квартири тещі. За його словами, він зайшов до квартири із сумкою на плечі і майже одразу почав носити речі на смітник, при цьому не знімаючи сумку. Працював ОСОБА_1 майже до 23 години, потім поїхав додому і лише вдома виявив, що сумки немає. Зникнення помітив одразу після повернення додому, однак моменту втрати не зафіксував. У сумці, окрім пістолета, знаходився також паспорт на його ім`я. Посвідчення та телефон були при ньому, у кишенях штанів. ОСОБА_1 відразу повернувся до місця проживання тещі та місця, де виконував побутові роботи, однак пошуки виявилися марними, сумки ніде не було. Зранку наступного дня він продовжив пошуки, але знайти сумку йому не вдалося, тому про факт зникнення пістолета ОСОБА_1 повідомив уповноважені органи. У той же день його дозвіл на право зберігання і носіння зброї було анульовано.

Разом з тим, чому не залишив сумку з пістолетом у квартирі тещі на період, доки носив речі, ОСОБА_1 пояснити не зміг. Додав лише, що сумка була у нього на плечі увесь час, поки носив речі. Також зазначив, що вдома зберігав цей пістолет у сейфі.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст. 195-4 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку виробництва, придбання, зберігання чи продажу електрошокових пристроїв і спеціальних засобів, що застосовуються правоохоронними органами.

Порядок зберігання спеціальних засобів визначено Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, згідно з п. 12.12 якої зброя, бойові припаси до неї, основні частини зброї, пристрої та патрони до них, що належать громадянам, мають зберігатися в металевих ящиках, сейфах, спеціально виготовлених для зберігання зброї, за місцем їх постійного проживання або в місцях тимчасового перебування власників (дачних будинках тощо) та які виключають вільний доступ до них сторонніх осіб. Про зберігання зброї, основних частин зброї, пристроїв у місцях тимчасового перебування власника власник повідомляє органи (підрозділи) поліції в порядку, визначеному пунктом 7.6 глави 7 розділу І цієї Інструкції. При цьому зброя, пристрої мають бути в розрядженому стані.

Як вказує п. 12.13. цієї Інструкції, під час перенесення або перевезення вогнепальна, пневматична зброя має бути у розрядженому стані та знаходитися у спеціальному чохлі, кейсі, футлярі тощо. Під час перенесення або перевезення зброї та боєприпасів до неї, основних частин зброї, пристроїв та патронів до них власник зобов`язаний мати при собі дозвіл органу (підрозділу) поліції на зберігання та носіння такої зброї, основних частин зброї та пристроїв або Витяг з ЄРЗ про наявність дозволу на зберігання, носіння зброї чи його відображення в електронній формі через мобільний додаток Порталу Дія (Дія) (за технічної можливості).

Відповідно до п. 12.18. Інструкції у разі втрати зброї, основної частини зброї, пристрою власник зобов`язаний негайно повідомити про це органи (підрозділи) поліції за місцем встановлення факту втрати зброї, основної частини зброї, пристрою та за місцем перебування їх на обліку. Підставою для внесення відомостей в ЄРЗ про втрату зброї, основної частини зброї, пристрою є відомості про реєстрацію в органі (підрозділі) поліції заяви (повідомлення) про їх втрату.

Крім того, відповідно до наказу МВС України від 29.03.2016 № 223 «Про затвердження Інструкції про умови та порядок придбання, зберігання, обліку, використання та застосування пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів поліцейськими, особами, звільненими зі служби в поліції, а також колишніми працівниками міліції», придбавати такі пристрої у власність можуть поліцейські, а також особи, звільнені зі служби, для забезпечення власної безпеки. При цьому, поліцейські та особи, звільнені зі служби, зобов`язані забезпечити зберігання пристрою відповідно до вимог, визначених пунктом 12.12 глави 12 розділу II Інструкції наказу № 622.

Окрім визнання факту вчинення правопорушення самим ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 195-4 КУпАП, підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 946770 від 18.05.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

-письмовим поясненням ОСОБА_1 від 18.06.2025, в якому він підтверджує факт втрати спецзасобу АЕ-790G під час побутових робіт;

-рапортом старшого інспектора СКОЗ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції В. Клименка від 18.06.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомив сектор контролю за обігом зброї Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про втрату спецзасобу АЕ-790G, к. 9 мм, № НОМЕР_1 ;

-копією паспорта ОСОБА_1 ;

-витягом з функціональної підсистеми «Єдиний реєстр зброї», відповідно до якого у ОСОБА_1 був наявний дозвіл на зберігання та носіння пістолету моделі АЕ-790G (АЕ-790G1), калібр 9 мм, серійний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до службового посвідчення НОМЕР_2 ОСОБА_1 є діючим поліцейським, а отже мав право на придбання, зберігання та носіння травматичної зброї.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За таких обставин, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 195-4 КУпАП.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин не вбачається.

Вирішуючи питання чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, суд виходить з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суддя враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 .

Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та дійшла до висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім буде накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 195-4 КУпАП, без конфіскації спеціального засобу, оскільки належний ОСОБА_1 спецзасіб втрачено і його місцезнаходження невідоме.

Такий вид впливу, на думку суду, є достатнім і доцільним для виправлення особи порушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з частинами 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн, оскільки судом не встановлено підстав для його звільнення від сплати цього збору.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 195-4, статтями 22, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 195-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі чотирьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 шістдесят вісім гривень, без конфіскації спеціального засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути із ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 136 (сто тридцять шість) грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко