Справа № 298/952/25
Номер провадження 3/298/622/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року с-ще Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українки, громадянки України, уродженки с.Княгиня Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника 1 групи інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військове звання штаб сержант, заміжньої, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №146579 від 10 липня 2025 року, ОСОБА_1 покинула місце несення служби та не виконала отриманий наказ на охорону державного кордону, що в свою чергу призвело до порушення державного кордону України 10.06.2025 трьома громадянами України, які незаконно перетнули державний кордон з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон на ділянці відповідальності відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) на напрямку 43 прикордонного знаку Словацької Республіки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, пункт 10 глави 5 розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 №1261, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за №1391/27836.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що з протоколом ознайомлена, примірник протоколу їй вручений не був. Пояснила, що в період з 20.00 09.06.2025 по 08.00 10.06.2025 несла службу в прикордонному наряді «Старший зміни прикордонних нарядів». Тієї ночі вона погано почувалася та відчувала нестерпні болі в області живота, у зв`язку з чим покинула кімнату центру управління службою та перемістилася у кімнату для відпочинку, при цьому, попросила чергового слідкувати за камерами та зміною обстановки і негайно доповідати їй про будь-які зміни. В подальшому, коли біля 6.30 вона повернулась в кімнату центру управління службою то помітила непереглянуті фотографії, на яких було зафіксовано трьох осіб, про що відразу здійснила доповідь. Повідомила, що в цей період вона була вагітна, у неї почалася кровотеча і вона втратила дитину, та в подальшому перебувала на лікуванні, про що надала керівництву відповідну медичну документацію. Зазначила, що у зв`язку з ситуацією, яка склалася, її запідозрили у сприянні вказаним особам у здійсненні незаконного перетину ДКУ та скерували для проходження поліграфу. Ствердила, що вона перемістилася в іншу кімнату виключно через погане самопочуття, весь період часу вона перебувала на підрозділі, підрозділ не покидала, а в Державній прикордонній службі працює вже 16 років і ніколи жодних порушень не вчиняла.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та приєднані до нього матеріали, суддя приходить наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно до вимог ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до положень КУпАП склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

За змістом вказаних вище нормативно-правових актів провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, з дотриманням прав та свобод осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності.

Судом констатується, що зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вищенаведеним вимогам, оскільки в ньому не наведено суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, в даному випадку - диспозиції ч.2 ст.172-18 КУпАП, зазначена в протоколі щодо ОСОБА_1 суть адміністративного правопорушення не відповідає кваліфікації адміністративного правопорушення, суть проступку повинна бути викладена таким чином, щоб було зрозуміло, де та за яких обставин такий був вчинений, в яких саме діях або бездіяльності відобразився. Опис суті правопорушення має відповідати диспозиції правової норми, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення, дані про подію правопорушення мають бути конкретизовані.

Приписами ч.2 ст.172-18 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Інкримінуючи ОСОБА_1 вчинення правопорушення за ч.2 ст.172-18 КУпАП, уповноважена на складання протоколу посадова особа не зазначила кваліфікуючої ознаки - вчинене в умовах особливого періоду, не навела в протоколі щодо цього жодних відомостей, не зазначила даних, що послугували для кваліфікації дій ОСОБА_1 за вказаною частиною статті КУпАП, оскільки у фабулі протоколу не зазначено жодних даних про те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення в умовах особливого періоду, про введення такого періоду на території України.

Диспозиція ч.2 ст.172-18 КУпАП має бланкетний характер та відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, що передбачають порядок несення служби прикордонними нарядами.

Згідно протоколу у вину ОСОБА_1 ставиться порушення п. 10 глави 5 розділу II «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України».

Положеннями пункту 10 глави 5 розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 №1261, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за №1391/27836, визначено обов`язки прикордонного наряду «Прикордонний патруль», а за змістом протоколу та наявних матеріалів справи ОСОБА_1 несла службу у прикордонному наряді «Старший зміни прикордонних нарядів».

Водночас, в даній справі не встановлено обставин, які б безумовно підтверджували те, що ОСОБА_1 порушила правила несення прикордонної служби, покладені на неї обов`язки належним чином не виконувала. Залишається незрозумілим питання, якими саме діями ОСОБА_1 порушила вимоги Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, які конкретні дії мала би вчиняти ОСОБА_1 під час несення військової служби з метою попередження та виявлення вчиненого правопорушення, однак їх не вчинила або ж вчинила інші дії, які б свідчили про неналежне виконання нею службових обов`язків. Неможливо встановити наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями чи бездіяльністю ОСОБА_1 з наслідками, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інкримінуючи ОСОБА_1 вчинення правопорушення за ч.2 ст.172-18 КУпАП, уповноважена на складання протоколу посадова особа не навела в протоколі про адміністративне правопорушення даних щодо конкретного часу вчинення нею проступку, не зазначено часу та місця несення служби ОСОБА_1 . Зазначаючи про невиконання отриманого наказу, в протоколі не зазначено, який саме наказ отримала ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять жодних даних стосовно того, у який період часу та в якому прикордонному наряді повинна була виконувати свої обов`язки ОСОБА_1 , зокрема, відсутній витяг з книги прикордонної служби, щодо результатів виконання плану ОДК.

Приєднані до протоколу докази породжують сумніви у достовірності наведених у них даних, не визнаються достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні належні докази у підтвердження тому, що ОСОБА_1 своїми умисними діями нехтувала виконанням поставлених їй наказів на охорону державного кордону, чи не виконувала їх, або виконувала неналежним чином.

Судом також звертається увага на те, що ОСОБА_1 територію підрозділу не покидала. Протилежного матеріали справи не містять.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові матеріали не містять належної інформації про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушенні.

Встановленні в ході розгляду обставини, на думку суду, не свідчать про те, що прикордонний наряд, до складу якого входила ОСОБА_1 свої обов`язки виконувала не якісно.

Той факт, що на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » було порушено державний кордон невідомими особами, які незаконно перетнули кордон України з Словацькою Республікою, сам по собі не свідчить про порушення ОСОБА_1 обов`язків, передбачених Інструкцією про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України.

Виходячи з вищезазначеного, слід дійти висновку, що органом, що склав протокол не надано беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч.2 ст.172-18 КУпАП, та яких було б достатньо для визнання її винуватою у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас, докази, наявні у матеріалах справи, не можуть бути взяті до уваги судом як належні і достатні та свідчити про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

Судом враховується, в тому числі та обставина, що за даними довідки про тимчасову непрацездатність №29 від 17.06.2025 щодо ОСОБА_1 , остання перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом вагітність 6-7 тижнів, неповний самовільний викидень, що додатково підтверджує пояснення ОСОБА_1 про вкрай погане самопочуття в день несення служби.

ОСОБА_1 має виключно позитивну характеристику за місцем несення служби, за даними службової картки неодноразово була заохочена грамотами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

При прийнятті судового рішення суд бере до уваги те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд не уповноважений за власною ініціативою збирати докази, на підтвердження обставин, викладених у протоколі.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому суд, приймаючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.

За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, за викладених у протоколі обставин, а тому всі сумніви і припущення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення тлумачаться на її користь.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вищенаведені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що матеріали справи не містять відомостей, які б давали підстави для сумнівів у достовірності наданих ОСОБА_1 пояснень, а тому керуючись принципом презумпції невинуватості, суд при прийнятті судового рішення приймає їх до уваги.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, можливості збирання додаткових доказів у підтвердження факту скоєння правопорушення вичерпані, а судом вжиті всі передбачені законом заходи для з`ясування обставин, що мали місце за участі ОСОБА_1 , у зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-18 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Суддя Зизич В.В.