Справа №487/4979/24
Провадження №3-в/487/5/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря: Домніцької Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві, заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.11.2024 року за нововиявленими обставинами

В С Т А Н О В И В :

29.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою, в якій просить переглянути за нововиявленими обставинами постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.11.2024 року.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилався на те, що при винесенні постанови суд виходив з того, що 26.04.2024 о 19:53 год. в м. Миколаєві по вул. Кузнецька, 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовся, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вищевказаним обставинам передував той факт, що причиною зупинки вказаного транспортного засобу було нібито порушення пункту 8.7.3 ПДР України, з боку водія ОСОБА_1 .

При цьому, судом не було враховано той факт, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.08.2024 року було скасовано, постанову УПП в Миколаївській області серії ББА №161023 від 26 квітня 2024 року, про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування вказаного рішення, суд посилався на відсутність доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив вимоги пункту 8.7.3 ПДР за викладених у протоколі обставин.

Крім того, факт керування не зафіксовано і на доданому до матеріалів справи відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції.

Зважаючи на вищезазначені обставини та те, що під час розгляду справи, суду не стали відомі важливі для даної справи обставини, просив скасувати постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.11.2024 року, у зв`язку з нововиявленими обставинами та закрити провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали адміністративної справи № 487/4979/24, суд приходить до наступних висновків.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.11.2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вказана постанова ОСОБА_1 не оскаржувалась та набрала законної сили.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України»).

Оскільки перегляд постанови за нововиявленими обставинами не врегульовано Кодексом України про адміністративні правопорушення, а Конституцією України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, тому суд вважає за доцільне застосувати норми права, що регулюють подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до ст.6 п.1 Європейської Конвенції з правлюдини і основоположних свобод «…кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом».

З метою не порушення права заявника на доступ до правосуддя, об`єктивний і усесторонній розгляд, даний доказ впливає на встановлення винуватості особи, у вчиненні адміністративного правопорушення.

До того ж відповідно до статті 8 Конституції України,Конституція України має найвищу юридичну силу.

Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції Україниі повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

При цьому пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» №8 від 13 червня 2007 року роз`яснено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Як вбачається із практики Європейського суду, стаття 6 §1 Конвенції не передбачає абсолютної заборони переглядати остаточні рішення.

Європейський суд прямо допускає, що за певних, виключних обставин остаточне рішення може бути переглянуте навіть тоді, коли терміни його оскарження пройшли. Цей же принцип покладено в основу вимоги статті 6, що справа має бути розглянута «судом, встановленим на підставі закону».

Так, в судовому засіданні встановлено, що після набрання законної сили вищезазначеної постанови стали відомі обставини, які не були відомі суду підчас розгляду і не досліджувались при ухваленні рішення суду, які мають суттєве значення для розгляду справи по суті.

В свою чергу, поза увагою залишились обставини встановлені у рішенні Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.08.2024 року, а саме відсутність доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив вимоги пункту 8.7.3 ПДР України.

При цьому начебто порушення вказаного пункту ПДР стало причиною зупинки т/з Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , 26.04.2024 о 19:53 год. в м. Миколаєві по вул. Кузнецька, 17. В результаті чого на нього в подальшому було складено протокол серії ААД №873224.

З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування Постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.11.2024 у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Розглядаючи матеріали протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до протоколу серії ААД №873224 від 26.04.2024, 26.04.2024 о 19:53 год. в м. Миколаєві по вул. Кузнецька, 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовся, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та матеріали заяви з доданими документами, переглянувши відеозапис з нагрудного відео реєстратора патрульних, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Диспозицією ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5ПДР України, передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи містять - протокол про адміністративне правопорушення від 26.04.2024 серії ААД №873224, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26.04.2024, диск з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

При цьому, матеріали справи не містять доказів на яких зафіксовано безпосередньо факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в зазначений в протоколі час.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що спілкування з водієм ОСОБА_1 відбувається 26.04.2024 о 19:53 год. в м. Миколаєві по вул. Кузнецька, 17, коли він перебуває в салоні автомобіля Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_1 , який не рухається.

При цьому, обґрунтовуючи причину зупинки, працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що під час керування транспортним засобом, ним начебто було порушено вимоги 8.7.3 ПДР України.

Разом з тим, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.08.2024 року було встановлено відсутність доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив вимоги пункту 8.7.3 ПДР України.

Пунктом 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, перебування за кермом транспортного засобу який не рухається особи, не є доказом вчинення нею правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення ААД №873224не може бути єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки викладені в ньому обставини мають бути перевірені іншими доказами.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за такої обставини, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні допустимі докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а за такого провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.04.2024 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП слід задовольнити, постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.04.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження про справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.459, 464-467 КПК України, ст.6 п.1 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод, ст. ст.130,247,283-286 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.04.2024 року за нововиявленими обставинами - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.04.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 , у зв`язку з нововиявленими обставинами - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С.В. Щербина