Рівненський апеляційний суд
__________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/2313/25

Провадження № 33/4815/596/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Міщук Л.А.,

захисника Остапенка Д.І.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Остапенка Д.І. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

З матеріалів справи вбачається, що 27 січня 2025 року о 12 год. 05 хв. в м. Рівне на вул. Ст. Бандери, 91е водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не дотримався безпечної швидкості та безпечної дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку та який за інерцією здійснив зіткнення з попутним транспортним засобом Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 .. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Остапенко Д.І. в інтересах ОСОБА_2 просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що згідно з відеозаписом, долученим стороною захисту до матеріалів справи, автомобіль, який рухався попереду транспортного засобу ОСОБА_2 , не подавав жодних попереджувальних сигналів про гальмування ні за допомогою стоп-сигналів, ні за допомогою аварійної сигналізації. Вказує, що з огляду на невелику швидкість руху та відсутність будь-яких попереджень, ОСОБА_2 об`єктивно не міг передбачити раптову зупинку транспортного засобу попереду.

Доводить, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не конкретизовано, в чому саме полягали неправомірні дії ОСОБА_2 , а лише формально зазначено загальні фрази "не дотримався дистанції" без урахування обставин, зафіксованих на відео.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_2 винесена 11 квітня 2025 року без його участі (а.с.25).

З повним текстом постанови захисник Остапенко Д.І. ознайомився 21 травня 2025 року після забезпечення надання загального доступу в ЄДРСР (а.с.32).

Апеляційна скарга подана до суду першої інстанції через систему «Електронний суд» 25 травня 2025 року (а.с.27).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи захисника Остапенка Д.І. на підтримання апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_1 про залишення постанови місцевого суду без змін, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст.280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані.

Згідно ст.124 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 інкримінується порушення п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У ході апеляційного розгляду захисник ОСОБА_2 адвокат Остапенко Д.І. вказав, що згідно з відеозаписом, наданим стороною захисту, транспортний засіб, що рухався попереду, не подавав жодних попереджувальних сигналів про зупинку або гальмування ні за допомогою стоп-сигналів, ні шляхом увімкнення аварійної сигналізації, а тому з огляду на низьку швидкість руху та відсутність вказаних попереджень, сторона захисту вважає, що ОСОБА_2 об`єктивно не міг передбачити раптову зупинку зазначеного автомобіля.

Під час розгляду справи потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що, рухаючись у місті Рівне по вулиці Степана Бандери на автомобілі Toyota RAV4 та під`їжджаючи до мосту вона відчула різкий удар у задню частину свого транспортного засобу. При цьому зазначила, що її автомобіль рухався з незначною швидкістю.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах ґрунтуються на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:

- схемою місця ДТП від 27 січня 2025 року, з якої вбачається, що дорожньо-транспортна пригода мала місце в м. Рівне на вулиця Степана Бандери, 91 е із зазначенням місця розташування транспортних засобів, місця їх зіткнення, бордюра, відбійника та дорожньої розмітки.

- відеозаписом ДТП, з якого вбачається, що водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості та безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку та який за інерцією здійснив зіткнення з попутним транспортним засобом Toyota, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 (а.с.17).

Виходячи з аналізу та оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП та характеру ушкоджень транспортних засобів, відеозапису моменту ДТП, апеляційний суд приходить до висновку, що ДТП мала місце за обставин, значених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Пошкодження транспортних засобів сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 п.п.2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Остапенку Д.І. строк на апеляційне оскарження.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Остапенка Д.І. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович