Справа №150/528/25
Провадження по справі №3/150/314/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Могилів Подільського РВП Головного управління національної поліції України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №679765, складеного 18.06.2025 інспектором ПОГ СПОГ Могилів Подільського РВП ГУПН у Вінницькій області Василиком П.П., встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , який перебуває під адміністративним наглядом, 05.06.2025 0 01 год. 46 хв. був відсутній за місцем свого проживання, чим порушив встановлені відносно нього правила адміністративного нагляду.

В протоколі зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.187 КУпАП, тобто порушив правила встановленого відносно нього адміністративного нагляду.

Свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП ОСОБА_1 не визнав, зазначив, що у нічний час перебував в будинку по місцю проживання, однак, не відкрив працівникам поліції двері. Наміру порушувати встановлений адміністративний нагляд у нього не було

Частиною 1 статті 187 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до пункту 3.6. Інструкції про порядок організації здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, затвердженої Наказом МВС України, Державного департаменту України з питань виконання покарань 04 листопада 2003 року N1303/203, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 січня 2004 року за N46/8645,патрульно-постовінаряди міліції: під час виконання обов`язків з охорони громадського порядку здійснюють контроль та ведуть спостереження за особами, відносно яких встановлено адміністративний нагляд, якщо вони з`являються в громадських місцях, відвідування яких їм не дозволено, або залишають місце проживання (перебування) в заборонені для цього години. При виявленні таких осіб патрульні (постові) затримують їх і доставляють до чергової частини міськ-, райвідділу з метою оформлення матеріалів про порушення правил адміністративного нагляду.

Права працівників органів внутрішніх справ при здійсненні адміністративного нагляду, передбачені у пункті 5 вищезазначеної інструкції, зокрема, за приписами пункту 5.1., при здійсненні адміністративного нагляду працівники поліції діють відповідно до Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

У пункті 5.4. Інструкції зазначено, що контроль за додержанням піднаглядним правила адміністративного нагляду і встановлених судом обмежень дій піднаглядного здійснюється дільничними інспекторами поліції у взаємодії з працівниками карного розшуку, інших службі підрозділів із суворим дотриманням прав особи на повагу до її приватного та сімейного життя, недоторканості житла і таємниці листування. Будь-яке втручання у право особи може бути здійснене лише на підставі закону та у випадках обґрунтованої необхідності захисту національної та громадської безпеки або економічного добробуту країни.

Встановлено, що згідно ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 27.03.2025 (справа №137/382/25) відносно ОСОБА_1 було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік та встановлено наступні обмеження: заборона виходу з будинку у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу з 23 год 00 хв. до 06 год. 00 хв.; заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі міста; реєстрація в органах поліції за місцем проживання один раз на місяць (остання п`ятниця кожного місяця).

Статтею 7 Закону України від 01.12.1994 року „Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі встановлено, що до осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження: заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; заборона перебування у визначених місцях району (міста); заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.03.1986 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду» адміністративна відповідальність за ст.187 КУпАП, настають лише за порушення правил, викладених у ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», або встановлених піднаглядному обмежень з числа перелічених у ст.10 Закону. При цьому слід враховувати, що піднаглядний може бути притягнутий до відповідальності тільки за порушення, допущені після оголошення йому постанови про встановлення чи продовження адміністративного нагляду і в межах строку, на який він встановлений.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст.245 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В підтвердження вини ОСОБА_1 працівником поліції подано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №679765 від 18.06.2025; рапорт інспектора - чергового Могилів Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області від 05.06.2025 року; копію ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 27.03.2025 про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №679765 від 18.06.2025, ОСОБА_1 порушив правила адміністративного нагляду, а саме 05 червня 2025 року о 01 год. 46 хв. був відсутній за місцем проживання, при цьому до протоколу не додані докази, які б підтверджували ведення спостереження за ОСОБА_1 , як особою, стосовно якої встановлено адміністративний нагляд, докази того, що ОСОБА_1 з`являвся в громадських місцях або залишав місце проживання в заборонені години, докази виявлення ОСОБА_1 поза місцем його проживання з наступним затриманням та доставлянням до райвідділу з метою оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Вищевказаними доказами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення, факт відсутності ОСОБА_1 за місцем свого проживання 05 червня 2025 року о 01 год. 46 хв. не підтверджується. Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення не містить жодної інформації про відеофіксацію правопорушення, свідки не залучались, акт перевірки адміннаглядного в матеріалах справи відсутній, будь-яких інших документів перевірки факту відсутності за місцем проживання піднаглядного не складалось.

Таким чином, факт відсутності ОСОБА_1 в нічний час по місцю свого проживання не встановлено та категорично заперечується останнім, й нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується.

До рапорту працівника поліції суддя відноситься критично, оскільки викладена в ньому інформація не підтверджена належними та допустимими доказами. Крім того, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, що відображено у правовій позиції Верховного Суду (постанова від 20.05.2020 року у справі №524/5741/16-а).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути підтверджені іншими належними та допустимими доказами, які б доводили вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Будь які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженнями збирати докази винуватості чи невинуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.187 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.40-1 КУпАП.

Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.187 КУпАП підлягає закриттю, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі вище наведеного та керуючись ст., ст.187 ч.1, 221, 247, 251, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі за ч.1 ст.187 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена згідно статей 287-289 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати дану справу.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК