Справа № 443/817/25 Головуючий у 1 інстанції: Равлінко Р.Г.
Провадження № 33/811/995/25 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністартвиної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Чорненького Я.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 19 червня 2025 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією собаки змішаної породи рижо-білого окрасу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 порушила правила утримання собак, а саме 10.05.2025 вигулювала свою собаку змішаної породи рижо-білого окрасу у м. Ходорів неподалік лісопосадки по вул. Шухевича на повідку без намордника та у цей час повз них проходила ОСОБА_2 , яку вкусила дана собака, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 19 червня 2025 року, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова підлягає скасуванню.

Вказує, що здійснювала вигул собаки в лісосмузі, собака була на повідку. На зустріч йшла ОСОБА_2 , вона попередила, що собака не є агресивною, але ОСОБА_2 почала розмахувати руками і пес побіг в її сторону, але їй вдалось втримати собаку на повідку.

Зазначає, що у матеріалах справи відстуні фото та поясненя свідків, звинувачення ґрунтується лише на свідченнях потерпілої. Матеріалами справи не доведено, що шкода спричиненна саме укусом собаки, і саме її собаки. Потерпіла скаржилась на те, що її вкусила собака, але одяг на ній не був пошкоджений, ран та крові видно не було.

Однак суддя не надав належної оцінки доказам, та не врахував неприязних стосунків з потерпілою.

Наголошує, що акту судово-медичного дослідження щодо встановлення характеру ушкоджень завданих собакою таких розмірві, як її у матеріалах справи немає.

ОСОБА_1 , захисник Чорненький Я.Б. в суді апеляційної інстанції підтримали подану апеляційну скрагу, просили задоволити. ОСОБА_1 пояснила, що дійсно вигулювала собаку без намордника, коли потерпіла наблизилась до них із собакою, собака через те, що потерпіла розмахувала руками та голосно кричала, вкусила ОСОБА_2 . Вказала, що пропонувала відшкодувати шкоду потерпілій. Просила не конфісковувати собаку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 виступ захисника Чорненького Я.Б., перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст. 154 КУпАП України передбачена відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників чи в не відведених для цього місцях, а також не прибирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №453730 14 травня 2025 року ОСОБА_1 11.05.2025 о 10:00 год. вигулювала свою собаку змішаної породи, рижо-білого окрасу у м. Ходорові, неподалік посадки на вул. Шухевича на повідку без намордника. У цей час повз них проходила ОСОБА_2 , яку вкусила дана собака. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.3.1.1, п.3.1.2 Правил утримання домашніх тварин у населених пунктах Ходорівської міської ради затверджених рішенням Ходорівської міської ради №344 від 20.12.2019, чим вчинила адміністартвне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №453730 від 14.05.2025 року (а.с. 5);

- заявою ОСОБА_2 від 10.05.2025, в якій вона просить прийняти міри до жительки АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 , яка 10.05.2025 близько 10:40 год. гуляла з собакою в лісосмузі. Коли вона наблизилась до них, собака побігла на неї та вкусила її за ліву ногу, від чого вона отримала тілесні ушкодження, а на правій нозі порвала штани. Після чого вона звернулась за допомогою в лікарню (а.с. 4);.

- рапортом помічника чергового ЧЧ ВнП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Табачишин М.В. відповідно до якого 10.05.2025 о 16:44 год. надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_2 про те, що 10.05.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , близько 11:30 год на вулиці в районі лісопосадки коли вона поверталась додому її покусала собака, яка була на повідку, проте без намордника. Власниця собаки проживає на АДРЕСА_1 (а.с. 3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10.05.2025 відповідно до яких 10.05.2025 близько 10:40 год. вона йшла по вулиці, а саме у лісопосадці у м. Ходорів де в цей час із собакою гуляла громадянка на ім`я ОСОБА_3 , коли наблизилась до них, собака її вкусила за ліву ногу, вона отримала тілесні ушкодження, також розірвала штани на правій нозі. Після чого вона звернулась за наданням мединої допомоги в лікарню. Жінка проживає на вул. Сагайдачног у м. Ходорів (а.с. 6);

- письмовими поясненями ОСОБА_1 від 14.05.2025 відповідно до яких 10.05.2025 близько 10:00 год. вигулювала свою собаку змішано породи рижого окрасу. Собаку вигулювала на повідку без намордника. Коли вона разом із собакою проходила по стежці лісопосадки, то в цей час назустріч їм надійшла жінка, яка привіталась та вирівнявшись з ними, почала кричати, розмахувати руками і втікати. Внаслідок чого собака кинулась на дану громадянку та схопила її за ногу. Вона почала відтягувати собаку за повідок, після чого запропонувала допомогу жінці, проте остання відмовилась, та пішла (а.с. 7);

- довідкою директора КНП «Ходорівська міська лікарня» Баторика Н. від 14.05.2025 №74/01/02/-2025 відповідно до якої 10 травня 2025 року о 13:25 год. в приймально-діагностичне відділення звернулась громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 з приводу: кусана рана лівої гомілки. Оглянута лікарем-терапевтом приймально-діагностичного відділення, лікарем-хірургом. Призначено відповідне лікування (а.с. 10).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечувала існування обставин, що відбулися 10.05.2025 та відображені у протоколі серії ВАД №453730 від 14.05.2025 також підтримала наявні у матеріалах справи свої письмові пояснення з приводу даних обставин.

Згідно із п. 3, 5 ч.7 ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року №3447-IV (далі Закон) дозволяється утримувати: домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї. Відповідно до ст. 9 Закону, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. А згідно із ч.8 ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року №3447-IV фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у ст. 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження», особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Супроводжувати домашню тварину може особа, яка досягла 14-річного віку.

Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити:безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку супроводжуваної домашньої тварини; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України; наявність на домашній тварині нашийника з ідентифікуючими позначками. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Як вбачається із матеріалів справи, потерпілій ОСОБА_2 , заподіяно шкоду здоров`ю в результаті укусу собакою.

Санкція ч.3 ст. 154 КУпАП є безальтернативною, передбачає стягнення у виді конфіскації тварини, а тому доводи апелянта про те, щоб не конфісковувати собаку є безпідставними і необгрунтованими. Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Встановлюючи додаткове стягнення у виді конфіскації тварини за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, законодавець переслідує мету превенції запобігти вчиненню нових правопорушень, оскільки утримання собаки, яка є джерелом підвищеної небезпеки, здатне в майбутньому повторно заподіяти шкоду здоров`ю інших людей.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненому адміністративному правопорушенні та правильно кваліфікував її дії за ч.3 ст.154 КУпАП. Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо її винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст.251 КУпАП.

З врахуванням вищезазначеного, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника щодо невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи.

Фактичні обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП, доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Інших доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції, в апеляційній скарзі наведено не було.

Істотних порушень судом першої інстанції норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

За наведеного, підстав для скасування оскаржуваної постанови судді, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 19 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП залишити без змін, апеляційну скаргу останньої без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.