Справа № 482/1546/25
Номер провадження 3/482/698/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 серпня 2025 року місто Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Кічула В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Березнегувате Миколаївської області, РНОКПП не відомий, громадянки України, старшого оператора відділення централізованих перевезень військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , перебуваючи 02.05.2025 року у складі добового наряду та виконуючи обов`язки чергового КПП № 2 військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), будучи військовою службовою особою, в умовах особливого періоду, на прошення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 17, 291 303, 304 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4-6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Інструкції чергового контрольно-пропускного пункту технічної території військової частини НОМЕР_2 , приблизно о 12 год. 15 хв. не отримавши дозволу чергового військової частини НОМЕР_1 була відсутня на контрольно-пропускному пункті, внаслідок чого допустила порушення пропускного режиму: не перевірила транспортний засіб автомобіль УРАЛ 4320, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням старшого матроса ОСОБА_2 , не перевірила кількість та відповідність дизельного палива ДП-Л-Євро5-ВО, вказаного в матеріальній перепустці № НОМЕР_4 , що вивозилося з технічної території військової частинний НОМЕР_1 , внаслідок чого за межі військової частини було протиправно вивезено 5563 літри дизельного палива, замість зазначених у перепустці 254 кг. дизельного палива, чим вчинила недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином, через командування військової частини НОМЕР_1 , повідомленою про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань не подавала.

Відповідно до приписів ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-15 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення № ОДМ-337 від 09.07.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , перебуваючи 02.05.2025 року у складі добового наряду та виконуючи обов`язки чергового КПП № 2 військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), будучи військовою службовою особою, в умовах особливого періоду, на прошення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 17, 291 303, 304 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4-6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Інструкції чергового контрольно-пропускного пункту технічної території військової частини НОМЕР_2 , приблизно о 12 год. 15 хв. не отримавши дозволу чергового військової частини НОМЕР_1 була відсутня на контрольно-пропускному пункті, внаслідок чого допустила порушення пропускного режиму: не перевірила транспортний засіб автомобіль УРАЛ 4320, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням старшого матроса ОСОБА_2 , не перевірила кількість та відповідність дизельного палива ДП-Л-Євро5-ВО, вказаного в матеріальній перепустці № НОМЕР_4 , що вивозилося з технічної території військової частинний НОМЕР_1 , внаслідок чого за межі військової частини було протиправно вивезено 5563 літри дизельного палива, замість зазначених у перепустці 254 кг. дизельного палива, чим вчинила недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП;

-даними акту службового розслідування;

-даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (про склад добового наряду) від 01.05.2025 року № 121-НР;

-перепусткою № 1113 на ввезення військового майна;

-даними акту приймання-передачі запасів 858/80135375;

-даними письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

-даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.06.2025 року № 31 про результати службового розслідування;

-інструкцією черговому контрольно-пропускного пункту технічної території військової частини НОМЕР_1 ;

-даними письмового пояснення ОСОБА_1 ;

-іншими матеріалами справи.

Частиною 1 статті 172-15 КУпАП передбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється громадянами України як у добровільному порядку (за контрактом), так і за призовом.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан, дію якого, Указами Президента України було продовжено, та який діє по теперішній час.

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 291 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, усі військовослужбовці добового наряду повинні твердо знати, неухильно й сумлінно виконувати свої обов`язки, наполегливо домагаючись додержання розпорядку дня та правил внутрішнього порядку.

Без дозволу чергового частини військовослужбовці добового наряду не мають права припиняти чи передавати будь-кому виконання своїх обов`язків.

Про всі події, що сталися під час несення служби, а також обставини, які викликали зміни в порядку несення служби, військовослужбовці добового наряду повинні негайно доповідати черговому військової частини та своїм командирам (начальникам).

Відповідно до ст. 303 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, черговий контрольно-пропускного пункту призначається із військовослужбовців сержантського (старшинського) складу. Він відповідає за правильність пропуску осіб, які прибувають до військової частини, та винесення (внесення) чи вивезення (ввезення) будь-якого майна. Черговий контрольно-пропускного пункту підпорядковується черговому військової частини та його помічникові.

Відповідно до ст. 304 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, черговий контрольно-пропускного пункту зобов`язаний:

після розводу прийняти за описом документацію, обладнання та інвентар (додаток 7 до цього Статуту);

перевіряти документи, які посвідчують особу, що прибула до військової частини, видавати одноразові перепустки з дозволу чергового частини та осіб, список яких затверджено командиром військової частини;

не дозволяти виносити (вносити) чи вивозити (ввозити) будь-яке майно з території (на територію) військової частини без дозволу чергового частини; перевіряти відповідність вантажу (майна) накладним і правильність оформлення документів на його перевезення;

доповідати черговому частини про осіб, у правильності оформлення документів яких у нього виникли сумніви;

не дозволяти виходити за межі розташування військової частини військовослужбовцям строкової військової служби без документа на право виходу, одягненим не за формою або неохайно, а також командам, які вирушають пішки вночі без сигнальних ліхтарів, вдень - без сигнальних прапорців;

постійно перебувати на контрольно-пропускному пункті; залишаючи контрольно-пропускний пункт у справах служби з дозволу чергового частини, призначати замість себе помічника;

з прибуттям командира військової частини та його заступників зустрічати їх і відрекомендовуватися;

у разі виникнення пожежі організувати пропуск пожежних машин, направити їх до місця пожежі та повідомити про найближчі джерела пожежного водопостачання.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарно статут Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарно статут Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну таємницю;

додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суд вважає доведеною.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Враховуючи особу винної, яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для її виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000,00 грн.

Відповідно до положень п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 15, 33 - 35, 221, 252, 280, 283 - 285 КУпАП, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, який стягнути на користь держави, рахунок № UA0014468, КОД отримувача (ЄДРПОУ) 37992030, отримувач Миколаїв. ГУК/тг м. Нова Одеса/21081100, банк Казначейство України (ЕАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Кічула