Справа № 204/6095/25
Провадження № 3/204/1645/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Василенко В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.51 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №076313 від 30 травня 2025 року, 30 травня 2025 року о 14 год. 58 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Незалежності, 29, ОСОБА_1 здійснила викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а саме таємно викрала з магазину «Аврора» пристрій зарядний PowerBank у кількості 2 шт. на суму 798,00 грн., кабельUSB-micro USB Havit HV CB6292 за ціною 119,0 грн., навушники вставні бездротові з гарнітурою HAVIT на суму 499,0 грн., навушники накл. дрот. мікр. HAVIT HV-H763 d чорно-сині на суму 349 грн. Загальна сума товару становить 1765,0 грн. (з ПДВ). Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.51 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, належним чином повідомлялась про час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань від останньої на адресу суду не надходило. Крім того, постановами від 18 червня 2025 року та 30 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 було застосовано привід, який не виконаний, оскільки за місцем проживання остання відсутня.

Відповідно до вимог ч.2 ст.268 КУпАП, розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП відбувається за обов`язковою участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Стаття 51 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Стаття 51 ч. 2 КУпАП передбачає відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, яка визначає відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №076313; рапорт інспектора поліції, відповідно до якого 30 травня 2025 року прибувши за адресою заявниця ОСОБА_2 , адміністратор магазину «Аврора», повідомила нам, що жінка, встановлена як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснила викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а саме таємно викрала з магазину «Аврора» зарядний пристрій PowerBank у кількості 2 шт. на суму 798,00 грн., кабельUSB-micro USB Havit HV CB6292 за ціною 119,0 грн., навушники вставні бездротові з гарнітурою HAVIT на суму 499,0 грн., навушники накл. дрот. мікр. HAVIT HV-H763 d чорно-сині на суму 349 грн, загальна сума товару становить 1765,0 грн. (з ПДВ). Заявниця написала заяву. Відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч.2 ст.51 КУпАП.; заява адміністратора магазину ТОВ «Вигідна покупка» ОСОБА_2 від 30.05.2025 року, відповідно до якої 30.05.2025 року о 14 год. 58 хв. вона знаходилась на своєму робочому місці в магазині «Аврора», за адресою: м. Дніпро, вул. Незалежності, 29, та стала свідком, як невідома жінка здійснювала крадіжку товару, ховала під юбку коробки. Вони зачекали, поки жінка спрямує на вихід з магазину, після того, як вона пройшла касу та підійшла до дверей намагаючись покинути магазин її зупинив наш охоронець. Коли жінка почала викладати товар, що був під юбкою та у бюсгалтері, там виявили навушники бездротові HAVIT вартістю 399 грн., павербанк KLOO KP-44 в кількості 2 шт. за ціною 399 за одиницю, кабель USB за ціною 119 грн. та навушники накладні HAVIT за ціною 349 грн., жінка здійснила крадіжку на суму 1765 грн. На місце викликали поліцію, жінку встановили як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .; попередній перелік товарів від 30.05.2025 року.

Проаналізувавши наведені докази слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт інспектора поліції неможливо вважати об`єктивними доказами у справі, оскільки вказані документи складені особою, яка є представником суб`єкта владних повноважень та є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

При цьому одні лише заява адміністратора магазину та попередній перелік товарів, не є достатніми доказами вчинення ОСОБА_1 дрібного викрадення чужого майна.

Слід також зауважити, що інших доказів, зокрема пояснень свідків, пояснень самої ОСОБА_1 , записів з відеокамер, тощо, на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не надано.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У відповідності із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ у справах «Малофаєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р., та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р., ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст.51 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.А. Василенко