Справа № 558/376/25
номер провадження 3/558/258/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року селище Демидівка

Рівненської області

Суддя Демидівського районного суду Рівненської області Мельник Д.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділенні поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна,фізична особа підприємець, батько малолітньої дитини, особа з інвалідністю третьої групи, якому роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

08.06.2025 року о 18:31 годині по дорозі Луцьк-Радомишль-Демидівка-Дубно 35 кілометр водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом « ПЕЖО 3008 ДНЗ НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «ALKOTEST DRAGER 7510 №0334» та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився. ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Під час розгляду справи в суді 23.07.2025 року ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. Він підтвердив, що 08.06.2025 року по дорозі Луцьк-Радомишль-Демидівка-Дубно керував транспортним засобом «ПЕЖО 3008». На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. При цьому, з його слів, він погодився пройти такий огляд у медичному закладі у селищі Млинів Дубенського району.

ОСОБА_1 пояснив, що від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся. При цьому, з його слів у медичному закладі він не зміг продути трубку спеціального приладу, так як у нього травмована грудна клітка. Також, за його наполяганням, у медичному закладі у нього відібрали зразки крові для визначення концентрації алкоголю.

Захисник прав та інтересів ОСОБА_1 адвокат Лейковський М.П. також вважає, що в діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Адвокат вказав на наявність письмового висновку лікаря щодо результатів огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, який спростовує факт його відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі. На думку захисника, поліцейський у медичному закладі втручався в процес огляду лікарем своїми коментарями про те, що ОСОБА_1 відмовляється від його проходження.

Крім того, захисник вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , не вказано в додатках диски з відеозаписом з технічних пристроїв поліцейських та не додані документи, на підставі яких здійснювалося їх копіювання. Тому, вищевказані диски не можуть бути належними доказами.

Згідно з нормами ст.251 КУпАП, доказами у справі, крім інших, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.251 КУпАП, судом досліджено, як доказ, показання технічного засобу, що має функції відеозапису (диски DVD), на якому працівники поліції 08.06.2025 року фіксували обставини складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 . Із відеозапису вбачається відмова водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, яким він керував. Із дослідженого доказу вбачаються дії працівників поліції щодо роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків та необхідності проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вищевказаним відеозаписом підтверджено перебування ОСОБА_1 та працівників поліції 08.06.2025 року у медичному закладі в селищі Млинів Дубенського району Рівненської області. Згідно відеозапису, лікар намагався провести огляд ОСОБА_1 , як водія, на стан сп`яніння, згідно встановленого порядку із застосуванням спеціальних технічних засобів. При цьому, ОСОБА_1 трубку наданого йому приладу двічі не продував, а саме не вчиняв фізіологічних дій щодо видиху повітря із ротової порожнини.

Із відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 взято зразки крові для визначення в ній концентрації алкоголю. Дані дії були вчинені після цілеспрямованих дій ОСОБА_1 щодо не вчинення ним фізіологічних дій щодо видиху повітря із ротової порожнини.

Із дослідження вищевказаного доказу вбачається перебування у медичному закладі працівників поліції, які забезпечували доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я та інших цивільних осіб. Дії працівників поліції не порушували норм чинного законодавства України, а були мотивовані обставинами дій ОСОБА_1 .

Аналізуючи вищевказаний доказ суд приходить до висновку, що факти умисних, цілеспрямованих дій ОСОБА_1 у медичному закладі щодо не вчинення ним фізіологічних дій щодо видиху повітря із ротової порожнини в трубку спеціального приладу є його фактичною відмовою як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, сп`яніння.

На підтвердження вищевказаних обставин свідчить і письмовий висновок лікаря щодо результатів огляду ОСОБА_1 з метою встановлення стану його алкогольного сп`яніння №11 від 08.06.2025 року. Так, у вищевказаному документі зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , але не визначено концентрацію алкоголю в його крові.

Судом досліджено письмовий рапорт працівника поліції О. Семяк, в якому він вказує на те, що 08.06.2025 року в медичному закладі в селищі Млинів Дубенського району водій ОСОБА_1 всіма можливими способами ухилявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Судом досліджено медичні документи, надані ОСОБА_1 які, на його думку, перешкоджали йому пройти перевірку на стан сп`яніння із застосуванням спеціальних приладів у медичному закладі у селищі Млинів Дубенського району. У даних документах відсутні медичні висновки, які б прямо стверджували неможливість ОСОБА_1 вчиняти певні фізіологічні дії.

Згідно довідки посадових осіб Національної поліції України ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався та має посвідчення водія.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується і іншими доказами, дослідженими судом.

Суд вважає, що не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_1 про закриття відносно нього адміністративного провадження по справі за ч.1 ст.130 КУпАП. Так, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами. Крім того у клопотанні недопустимість доказів аргументовано нормами Кодексу адміністративного судочинства України, який не регулює правовідносини щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.252 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд приходить до висновку що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є належними та допустимими і такими, що здобуті у відповідності до норм КУпАП. Вказані захисником неточності в оформленні письмових документів, відеозаписів та інші недоліки на думку суду є незначними та не істотними, і не перешкоджають суду постановити законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, дослідженні судом докази у своїй сукупності та системності, підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу разом з позбавленням права керування транспортним засобом і, беззаперечно, має каральний і стримуючий характер.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір встановлений законом.

Обставин, що давали б підстави для звільнення порушника від сплати судового збору, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.130, 265, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф в розмірі1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок підлягає стягненню з ОСОБА_1 на р/р UA0017001, код виду надходжень 21081300, МФО 899998, , отримувач коштів: ГУК у Рівненській області (21081300), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, що підлягає зарахуванню на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 , банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код класифікації доходів бюджету 22030106.

У відповідності до ч.1 ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений особою не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У відповідності до ст.308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. В разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після вирішення справи судом апеляційної інстанції

Суддя: Дмитро МЕЛЬНИК