Справа № 189/1679/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

24.07.2025 року селище Покровське Дніпропетровської області

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, які надійшли від в/ч НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- зач. 3 ст. 172-20 КУпАП,

встановив:

За матеріалами протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А7394 №16/25 від 09.05.2025 року, 08.05.2025 року, близько о 10:00 год. військовослужбовець ОСОБА_1 , перебуваючи на території Синельниківського району Дніпропетровської області (більш точна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), виконував обов`язки військової служби в умовах особливого періоду в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, пояснив суду, що дійсно відмовився від проходження від медичного огляду на стані сп`яніння, однак заперечив, що відмовився від ознайомлення та підпису протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складався без його участі, з протоколом його ніхто не ознайомлював, копію протоколу йому не вручали, і взагалі не пропонували підписати протокол.

В судове засідання в якості свідків викликані та допитані військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 : особа, яка складала протокол заступник командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 08.05.2025 року йому подзвонив командир, який дав наказ доставити військовослужбовця ОСОБА_1 до ВСП у селище Покровське для проходження медичного огляду. Коли ОСОБА_1 був доставлений до ВСП, останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в приміщенні ВСП та в медичному закладі у його присутності. Свідок стверджував, що ОСОБА_5 був присутній при складанні протоколу і відмовився його підписати, що своїми підписами засвідчили ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_4 (перебуває на посаді водія в/ч) пояснив суду, що 08.05.2025 року його попросили відвезти військовослужбовця ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Коли ОСОБА_1 був доставлений до ВСП, останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в приміщенні ВСП та в медичному закладі у його присутності. У той же час пояснив, що він не підписував протокол про адміністративне правопорушення, акт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, письмові пояснення, які знаходяться в матеріалах справи від імені ОСОБА_4 , не був присутній під час складання протоколу.

Свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що 08.05.2025 року його повідомили про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Військовослужбовці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доставили ОСОБА_1 до приміщення ВСП, а потім до медичного закладу, де ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 09.05.2025 року ОСОБА_2 склав протокол про військове адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , знаходячись територіально у с. Новомиколаївка, після чого переслав його в електронному вигляді до н.п. Вишневе, де він був роздрукований і підписаний. Повідомив, що під час складання протоколу свідки та порушник разом не збирались і протокол був складений «заочно» без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Судом встановлено, що під час складання протоколу грубо порушений порядок його складання, а саме, протокол складався за відсутності свідків та порушника, отже викладені у ньому відомості про відмову ОСОБА_6 від підписання протоколу та отримання його копії є неправдивими, як й засвідчення свідками такої відмови, тим більше, що один із свідків ОСОБА_4 спростовує, що саме його підпис від його імені міститься у протоколі.

Окрім того, даний свідок заперечує й підписання ним акту відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №16/25 від 09.05.2025 року і письмових пояснень від його імені.

Суд відхиляє свідчення свідка ОСОБА_3 як завідомо неправдиві і такі, що суперечать поясненням інших свідків.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, акт відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмові пояснення свідків не є належними та допустимими доказами і суд не може спиратись на дані документи при встановленні наявності вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Оскільки дані документи є фактично основними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні та були визнані судом недопустимими, суд зазначає, що вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами, а тому відсутні підстави притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

У зв`язку з наведеним, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зач. 3 ст. 172-20 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст. ст. 23, 33, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП,

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності зач. 3 ст. 172-20 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.В. Чорна