Справа № 164/1025/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року Селище Маневичі

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Ониско Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли відвідділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Укртрансбезпекипро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого в фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , водієм,

за ст. 188-57 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 0019847 від 29 квітня 2025 року, ОСОБА_1 29 квітня 2025 року, біля 23 год. 10 хвилин, в с. Оконськ Камінь-Каширського району Волинської області, керуючи транспортним засобом марки „DAF, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «WIELTON», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , не виконав законних вимог посадових осіб Укртрансбезпеки, що полягають у відмові від проходження габаритно-вагового контролю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-57 КУпАП.

Під час розгляду справи адвокат Вотава І.Л., що здійснює захист ОСОБА_1 , вину останнього у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні не визнала та пояснила, що згідно відеозапису о 23 год. 10 хв.посадові особи Укртрансбезпеки не ставлять вимогуОСОБА_1 на проходження габаритно-вагового контролю, на відеозаписі в цей час взагалі відсутнє спілкування зазначених посадових осіб з ОСОБА_1 , а лише о 23.год.21 хв. інспектор Укртрансбезпеки зазначає, що на водія буде складено адмінпротокол за ст. 188-57 КУпАП. Також просила суд врахувати, що за відмову водія від проходження габаритно вагового контролю передбачена відповідальність за ч.3 ст.132-1 КУпАП.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена в судовому засіданні, оскільки зазначена в протоколі подія, не містить складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-57 КУпАП, так як відмова водія від проходження габаритно вагового контролю повинна бути кваліфікована за ч.3 ст. 132-1КУпАП. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-57 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції Україниі повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст. 62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Судова практика свідчить, що у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності її вини, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

В судовому засіданні суддею було досліджено відеозапис події, згідно якого можна встановити, що посадові особи Укртрансбезпеки тривалий час перебувають у службовому автомобілі і перевіряють документи надані їм ОСОБА_1 . З звукозапису не встановлено, що працівники Укртрансбезпеки ставлять будь яку вимогу до ОСОБА_1 . Також на відеозаписі не зафіксовано факту невиконання ОСОБА_1 законних вимог посадових осіб Укртрансбезпеки о 23.год. 10 хв. 29.04.2025, як зазначено в протоколі та лише зафіксовано, як працівник Укртрансбезпеки повідомляє, що на водія буде складено адмінпротокол за ст. 188-57 КУпАП.

Отже, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-57 КУпАП, суддя вважає, що провадження у справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, ст. 188-57, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-57 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення№ 0019847 від 29 квітня 2025 року - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Ониско Р.В.