П О С Т А Н О В А

30.07.2025 Справа №607/15435/25 Провадження №3/607/5982/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., при розгляді матеріалів адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , за ч.1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Тернопільського міськрайонного суду від Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності гр.. ОСОБА_1 , які згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2025 передано судді Ромазан В.В..

Вивчивши матеріали даної адміністративної справи, доходжу до наступних висновків.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №221 від 23.07.2025, ОСОБА_1 , будучи звільненою із посади секретаря суду Тернопільського міськрайонного суду, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане із корупцією, в порушення вимог абз.1 ч.2 ст.45 Закону «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 26.02.2024 о 19:43 год. подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією.

Із матеріалів змісту вказаного протоколу та справи убачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 з 19.09.2012 року по 20.01.2024 року працювала на посаді секретаря судового засідання Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, що підтверджено копіями наказів означеного суду від 19.09.2012 №90-К, від 17.01.2024 №9-К.

Питання про направлення адміністративної справи з одного суду до іншого, КУпАП не містить спеціальних норм, які б це регламентували.

Виходячи із системного аналізу законодавства України та усталеної практики ЄСПЛ, необхідно у даній справі застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП положення КПК України, які регламентують подібні відносини.

Так, відповідно до частини першої статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судової влади та незмінюваності суддів передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Із змісту п.1 ч.3 та ч. 2 ст. 34 КПК України вбачається, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження. Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 із 19.09.2012 року по 20.01.2024 року працювала на посаді секретаря судового засідання Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, вважаю за необхідне звернутися до голови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для вирішення питання про внесення подання до Тернопільського апеляційного суду про передачу даної адміністративної справи №607/15435/25 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП на розгляд до іншого суду.

При цьому, наведені вище обставини можуть створювати враження щодо існування сформованої позиції відносно ключових питань, які підлягають вирішенню у ній та впливають на прийняття рішення, тобто викликати сумніви в об`єктивності розгляду даної справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32,34 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Звернутися до голови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для вирішення питання про внесення подання до Тернопільського апеляційного суду про передачу адміністративної справи №607/15435/25 (провадження №3/607/5982/2025) стосовно ОСОБА_1 за ч.1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення на розгляд до іншого суду.

СуддяВ. В. Ромазан