Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1220/20
Провадження № 3/945/3/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2025 року м.Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., за участю секретаря судового засідання Кінек Г.О., прокурора Одєгової Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції Українипро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , на момент скоєння адміністративного правопорушення начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ Ольшанська виправна колонія №53,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.172-6, ч.1 ст.172-6 КУпАП,

встановив:

На адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6, ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ Ольшанська виправна колонія №53 та, відповідно до підпункту Д п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, подав декларацію, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме перед звільненням 30.03.2020року. Тобто, ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме після звільнення, чим порушив вимоги абз.1 ч.2 ст.45 Закону України Про запобігання корупції.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ Ольшанська виправна колонія №53 та, відповідно до підпункту Д п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, подав декларацію, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме після звільнення 07.07.2020року. Тобто, ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме після звільнення, чим порушив вимоги абз.1 ч.2 ст.45 Закону України Про запобігання корупції.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, за місцем його проживання, зазначеним у протоколі.

Крім того, на офіційному сайті Миколаївського районного суду Миколаївської області, в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце слухання.

Також, ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи був повідомлений шляхом розмішення оголошення про виклик на офіційному сайті Миколаївського районного суду Миколаївської області.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Під час складання протоколу у справі про адміністративні правопорушення, із яким ознайомився ОСОБА_1 , вказано його місце проживання, а також повідомлено його про місце розгляду справи. Таким чином останній безперечно розумів, що за вказаною ним адресою судом будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи за вказаною ним же адресою, був обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вживав заходів для явки до суду, не подавав письмових заперечень проти протоколу, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи.

Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Отже, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.1, ст.245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи.

Прокурор Одєгова Н.М. у судовому засіданні просила суд визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6, ч.1 ст.172-6 КУпАП та закрити провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Крім того, прокурор Одєгова Н.М. вважала за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

04.04.2016 року наказом №42/OС Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області від 04.04.2016 року ОСОБА_1 призначено начальником відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Ольшанської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№53).

27.08.2019 року наказом №133/ОС Державної установи «Ольшанська виправна колонія №53» від 31.08.2019 року майора внутрішньої служби ОСОБА_1 у зв?язку із скороченням штатів звільнено з посади начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи цієї ж Установи.

Відповідно до Переліку найменувань органів, установ виконання покарань, виправних колоній Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого 10.05.2017 року наказом №1519/5 Міністерства юстиції України, Державна установа «Ольшанська виправна колонія №53» є державною установою, яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Отже, відповідно до ст.1 та підп.Д п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб?єктом, на якого поширюється дія цього Закону, а саме особою рядового складу державної кримінально-виконавчої служби.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб?єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «А» і «В» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в підп.Д п.1 ч.1 ст.3 цього ж Закону, які припиняють діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №959/29089 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (Із змінами, внесеними згідно з Рішеннями НАЗК №1 від 18.08.2016 року, №20 від 06.09.2016 року, №132 від 02.12.2016 року, №273 від 06.07.2017 року, №609 від 01.03.2019 року та Наказом НАЗК №168/19 від 12.12.2019 року: особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону, які припиняють діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону, не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення такої діяльності - декларацію, що охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими такими особами. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані відповідно до Закону.

Згідно копії витягу наказу №133/ОС від 27.08.2019 року та копії власноручно написаного рапорту про звільнення встановлено, що ОСОБА_1 звільнився 31.08.2019 року у зв?язку із скороченням штатів.

28.08.2019 року ОСОБА_1 був ознайомлений та попереджений з антикорупційною діяльністю про що мається відповідний запис, власний підпис та дата.

Отже, ОСОБА_1 зобов?язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням не пізніше 20 днів від дня припинення діяльності, пов?язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме до 27.09.2019 року.

За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 30.03.2020 року подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням.

В подальшому зроблено скріншот сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим підтверджено несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням.

Крім того, ОСОБА_1 зобов?язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення не пізніше 01.06.2020 року.

За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання Функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 07.07.2020 року подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення.

В подальшому зроблено скріншот сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.172-6 КУпАП тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме перед звільненням та ч.1 ст.172-6 КУпАП тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме після звільнення.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог, передбачених ст.33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність не вбачається.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Частиною 4 статті 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та частинами третьою-шостою статті 164-14, статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з положеннями п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у тому числі за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки накладення адміністративного стягнення закінчились по відношенню до ОСОБА_1 , то провадження у справі про адміністративне порушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.38, ч.1 ст.172-6, ст.ст.221, 252, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6, ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6, ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя М.М.Войнарівський