ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

за участі адвоката Катерини Борсуківської,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, - за статтею 124 та за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

До Жмеринського міськрайонного суду 15 травня 2025 року надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №136939 від 10 травня 2025 року, цього дня в 00-00 год в с. Кудіївці по вул. Лисенко водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, відносно ОСОБА_1 10 травня 2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 136957 за фактом того, що цієї ночі в с. Кудіївці по вул. Лисенко водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого відбулося зіткнення автомобіля з парканом та приміщенням сараю домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, тілесних ушкоджень ніхто не отримав. Відповідальність за що передбачена статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідні протоколи були складені поліцейським СРПП Жмеринського РВП Свірідою С.Р. про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Постановою судді від 3 червня 2025 року справи об`єднано для розгляду в одному провадженні.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з практики застосування Європейським судом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений частиною другою статті 52 Кримінального кодексу України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Адвокат Борсуківська К.О. в судовому засіданні пояснює, що ОСОБА_1 наразі перебуває в ЗСУ, тому довірив їй захищати його інтереси. Він вину у правопорушенні за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнає повністю, оскільки дійсно, керуючи автомобілем він в`їхав у сарай та пошкодив його, завдану шкоду відшкодував. Просить призначити стягнення у виді штрафу. Щодо правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то вважає, що працівники поліції склали незаконні протоколи з грубим порушенням матеріального та процесуального права. Матеріали справи не містять жодних доказів керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що є основною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. До матеріалів справи не долучено жодного доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані сп`яніння . Отже, немає жодних доказів факту керування ОСОБА_1 автомобілем в стані сп`яніння, а отже і підстав проходити огляд на стан сп`яніння не було. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому справу в цій частині просить закрити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона живе в АДРЕСА_3 . Так, 10 травня 2025 року зранку вона вийшла на вулицю та побачила, що її сарай частково пошкоджено, зрозуміла, що в нього хтось в`їхав на автомобілі, тому викликала поліцію. Працівники поліції приїхали швидко і разом з ними приїхав ОСОБА_1 , який живе у цьому ж селі. ОСОБА_1 повідомив їй, що це він пошкодив її сарай та пообіцяв відшкодувати завдану шкоду, що в подальшому і зробив, тому жодних претензій матеріального характеру вона до нього не має.

Суддя дослідив матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складений о 08-15 год 10 травня 2025 року де зазначено, що ОСОБА_1 в 00-00 год 10 травня 2025 року в с. Кудіївці по вул. Лисенко, керував автомобілем марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя; рапорт про надходження повідомлення зі служби 102 10 травня 2025 року о 06-55 год від ОСОБА_2 про те, що протягом ночі невідомі особи пошкодили її паркан та майно; письмову заяву та пояснення ОСОБА_2 , у яких вказано, що вона судитись не бажає, претензій до ОСОБА_1 немає; схему місця ДТП; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних, відповідно до яких ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився; копії посвідчення водія ОСОБА_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та полісу соціального страхування; фото пошкоджених сараю та автомобіля; довідку про те, що ОСОБА_1 до відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не притягувався; та протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні було оглянуто відеодиски, додані працівниками поліції до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, перше відео розпочинається з того, як на вулиці стоїть ОСОБА_2 , до неї підходять працівники поліції, вона показує їм пошкоджений сарай. В подальшому підійшов ОСОБА_1 , повідомив ОСОБА_2 , що це він пошкодив її сарай, далі на відео видно, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та він відмовляється, оскільки немає для цього підстав. На відео не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

Особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Чинним Кодексу України про адміністративні правопорушення (стаття 252) визначено, що в розрізі відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінка доказам надається за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, виключно судом, який керується при цьому законом і правосвідомістю.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи не встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні зі слів свідка та захисника, що також підтверджено оглянутим відеодиском, ОСОБА_1 вчинив ДТП та пошкодив сарай, однак жодним доказом не підтверджено, що він при цьому керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статей 9, 245, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення доведеною повністю, а за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, недоведеною.

Частина перша статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При обранні виду адміністративного стягнення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.

Керуючись статтями 62, 129 Конституції України, статтями 7, 124, 130, 245, 247, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ