Справа №478/668/25 пров. №3/478/213/2025
П о с т а н о в а
І м е н е м У к р а ї н и
28 липня 2025 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П., з участю секретаря Крюкової О.М., прокурора Москалика О.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Ляшенка М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1726 КУпАП,
За результатами чергових виборів депутатів сільських, селищних, міських рад територіальних громад, які відбулись 25 жовтня 2020 року ОСОБА_1 обрано депутатом VIII скликання Володимирівської сільської ради Баштанського (Казанківського) району Миколаївської області.
Рішенням Володимирівської сільської ради Баштанського (Казанківського) району Миколаївської області «Про початок повноважень депутатів Володимирівської сільської ради» від 12 листопада 2020 року за №1/1, визнано повноваження новообраних депутатів VIII скликання, до списку яких увійшов ОСОБА_1 .

Повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією (ч.2 ст.4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»).

У відповідності до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Будучи депутатом сільської ради, ОСОБА_1 , у відповідності до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в п.1 ч.1 ст.3 цього ж Закону (підпункт «б» - народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови), зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України введено воєнний стан який діє до теперішнього часу.

Відповідно до роз`яснень НАЗК від 07 березня 2022 року «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок)» які розроблені з урахуванням положень Закону України від 03 березня 2022 року №2115-IX «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» - відтерміновано обов`язок подання декларації.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» №3384-IX, який набрав чинності 12 жовтня 2023 року відновлено обов`язок декларування.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Так, ОСОБА_1 , будучи депутатом, VIII скликання Володимирівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області та відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік. Зобов`язаний був подати до 31 січня 2024 року, фактично подав декларацію 15 травня 2024 року о 14 год. 50 хв., тобто з пропуском встановленого строку.

При судовому розгляді справи ОСОБА_1 заперечував свою вину та пояснив, що йому не було роз`яснено про необхідність подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік до 31 січня 2024 року, особисто він жодного разу сам не подавав декларації, а звертався за допомогою до працівників Володимирівської сільської ради, оскільки не немає комп`ютера та взагалі не володіє навиками роботи на ньому, проживає в селі, на даний час тимчасово непрацюючий, коли йому особисто стало відомо про те, що необхідно подати декларацію він звернувся до працівників Володимирівської сільської ради, але з`ясувалося, що у нього відсутній електронний цифровий підпис, на його виготовлення знадобився певний час, у зв`язку з чим декларацію ним було подано із запізненням, просив суворо не карати.

У судовому засіданні захисник Ляшенко М.Д. посилаючись на особу ОСОБА_1 ступінь його вини, майновий стан, відсутність навиків роботи на комп`ютері, незнання вимог чинного законодавства, відсутності суспільної шкоди його діяння, просив звільнити останнього від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю та обмежитися усним зауваженням.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 КУпАП та призначити стягнення у вигляді штрафу.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника Ляшенка М.Д. та думку прокурора, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, приходжу такого висновку.

Статтею 2 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що відносини, які виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови є суб`єктами на яких поширюється дія даного Закону.

В силу ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням НАЗК №3 від 10 червня 2016 року затверджено «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким передбачено, що щорічна декларація подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року (Підпункт 1 пункту 5 розділу II Порядку, із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №273 від 06 липня 2017 року).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України введено воєнний стан який діє до теперішнього часу.

Відповідно до роз`яснень НАЗК від 07 березня 2022 року «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок)» які розроблені з урахуванням положень Закону України від 03 березня 2022 року №2115-IX «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» - відтерміновано обов`язок подання декларації.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» №3384-IX, який набрав чинності 12 жовтня 2023 року відновлено обов`язок декларування.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст.45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, згідно рішення Володимирівської сільської ради Баштанського (Казанківського) району Миколаївської області «Про початок повноважень депутатів Володимирівської сільської ради» від 12 листопада 2020 року за №1/1, визнано повноваження новообраних депутатів VIII скликання, до списку яких увійшов ОСОБА_1 .

Отже, на ОСОБА_1 , як на особу уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», і він як особа, зазначена в п.п.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, до 31 січня 2024 року.

Зі скрін-шоту сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вбачається, що ОСОБА_1 , декларацію (типу щорічна) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, подав 15.05.2024 року о 14.50 год. (а.с.12), тобто поза межами строку визначеного Законом.

Відповідно до інформації наданої Володимирівською сільською радою встановлено, що депутати сільської ради під особистий підпис були попереджені про необхідність подання декларацій, але підпис ОСОБА_1 в зазначеному списку відсутній (а.с.31).

При цьому, відповідно до Постанови Великої Палати Верховного суду від 24.01.2021 року у справі №800/30/17(990/1/1328/18) суд встановив, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не «Є поважною причиною пропуску строків». Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В ході судового розгляду судом не встановлено обставин, які свідчать про поважність причин несвоєчасного подання декларації за 2023 рік до 31 січня 2024 року ОСОБА_1 .

Крім того, в період необхідності подання ОСОБА_1 декларації за 2023 рік Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування працював в належному стані.

За таких обставин, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1726 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд приходить до наступного.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами ст.23 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За змістом ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень, окрім як до тих, що визначенні в примітці до ст.22 КУпАП (Положення цієї статті не застосовується до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130 цього Кодексу).

Тобто законодавець не ввів заборону на застосування ст.22 КУпАП у справах, передбачених ст.1726 КУпАП.

Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, відсутності суспільної шкоди його діяння, та даних, які безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у нього умислу на порушення вимог фінансового контролю чи переслідування будь-якого іншого корупційного інтересу, з урахуванням даних про особу ОСОБА_1 , суд вважає можливим застосувати до нього положення ст.22 КУпАП та звільнити останнього від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, й можливістю обмежитися усним зауваженням.

На переконання суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Згідно з положеннями ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.22, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , на підставі ст.22 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 КУпАП, за малозначністю та оголосити йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.1726 КУпАП, закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.П. Сябренко