Справа № 587/2070/25
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2025 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали які надійшли від Міністерства оборони України ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , військовослужбовця,
за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення КИС № 928 від 22 квітня 2025 року 22 квітня 2025 року близько 16 год. 30 хв., на території тимчасового базування підрозділу військової частини НОМЕР_2 поблизу АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, військового стану, під час виконання обов`язків військової служби, командуванням військової частини був виявлений військовослужбовець ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: неясна мова, запах з порожнини рота, хитка хода, порушення координації руху. Стан сп`яніння ОСОБА_1 стверджується висновком КНП СОР «ОКМЦСНЗ» № 1456 від 22.04.2025 року. ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги статей 11, 16, 13, 59, 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
24 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотання про відкладення розгляду протоколу, мотивуючи його тим, що він бажає звернутись до фахівця для отримання правової допомоги, розгляд було відкладено на 24 липня 2025 року .
Разом з тим, в судове засідання правопорушник повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в тому числі шляхом направлення смс повідомлення. Враховуючи, що участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи відповідно до ст. 268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів.
Абз.12,13 ст. 1 ЗУ «Про оборону України» № 9 передбачено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє дотепер.
Згідно зіст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.
А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.
Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.
У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
Зі змісту положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.
Правовий аналіз змісту положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
Перелік обставин, які виключають провадження у справі про адміністративні правопорушення закріплений в статті 247 КУпАП та є вичерпним. Пунктом 7ст.247КУпАП передбачено закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, тобто мова йде лише про можливість накладення адміністративного стягнення, що апріорі без визнання факту винуватості особи є неможливим.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».
З точки зору матеріального підходу нереабілітуючими визнаються обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.
Водночас стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи та навести про це в мотивувальній та резолютивній частинах постанови.
Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою/нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.
Крім того, ст.80КУпАП встановлюється обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні, чи ні.
Судом не встановлені підстави для закриття провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відсутні.
Разом з тим, положеннями ч.2ст.38КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому з дня його виявлення.
Відповідно до п.7 ч.1ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Враховуючи, що на момент розгляду справи судом закінчилися передбачені ч.2ст.38КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7ст. 247 КУпАП.
Керуючись ч. 4 ст.38, п. 7 ч. 1 ст.247, ст.284 КУпАП, суд
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.7ст.247КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбаченихст.38 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Черних