Справа № 578/810/24 Провадження № 3/591/2160/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2025 року м.Суми

Суддя Зарічного районного суду м.Суми Басова В.І., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Відділення поліції №2 (с.Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ЗСУ, за ч.2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 490419 від 02.07.2023 року складеного інспектором СРПП ВП №2 ( с. Краснопілля) Сумського РУП Рябуха С.О. відносно ОСОБА_1 , що 02.07.2024 року о 09 год 57 хв. в смт Краснопілля по вул Вокзальній,32 водій керував автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER 1.6 D н.з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння , а саме мав виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідність шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі м. Суми водій відмовився, що зафіксовано на портативний відео 11139948/8, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.

Постановою Краснопільського районного суду Сумської області від 12 листопада 2024 року за клопотанням ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.335 КПК України провадження у справі було зупинено.

Рішенням Вищої Ради Правосуддя №1105/0/15-25 від 22.05.2025 територіальну підсудність справ Краснопільського районного суду Сумської області змінено та передано Зарічному районному суду м.Суми.

Відповідно до рішення зборів суддів Зарічного районного суду м.Суми № 13 від 27.06.2025, справи, які перебували в провадженні суддів Краснопільського районного суду Сумської області згідно автоматизованого розподілу передано для розгляду раніше визначеному складу суду.

07 липня 2025 року справа надійшла до канцелярії Зарічного районного суду м. Суми.

07 липня 2025 року згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу передано на розгляд судді Басовій В.І.

Постановою від 09.07.2025 відновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 08-30 год. 30 липня 2025 року.

16 липня 2025 року від дружини ОСОБА_1 надійшло повідомлення, за змістом якого ОСОБА_1 вважається зниклим безвісти з 18.12.2024 року до тепер, про що надала сповіщення сім`ї, сформоване 23.12.2024 р за №9138 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призваний на військову службу 28.08.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , відданий Військовій присязі на відданість Українському народові, зник безвісти 18 грудня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі ПВ «Малина», н.п.Дворічна, Куп`янського району, Харківської області, на зв`язок не виходить, вважається безвісти зниклим у зоні проведення бойових дій.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вбачається, що йому ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, 02 липня 2024 року, отже граничний строк накладення на нього адміністративного стягнення закінчився 02 липня 2025 року.

Відповідно до норм чинного законодавства (Цивільний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Закон України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", Постанова Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2022 року № 511 "Деякі питання виконання Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 29.08.2022 №535 "Про затвердження Положення про Єдиний реєстр осіб, зниклих безвісти за особливих обставин") , - особа, зникла безвісти це фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заявником заяви про її розшук; особа, зникла безвісти за особливих обставин це особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Законодавством визначений певний порядок набуття такого правового статусу та наслідки, які настають після цього.

Суд зауважує, що особа, зникла безвісти за особливих обставин, має всі права, гарантовані Конституцією та законами України, а також має право на всебічне розслідування обставин її зникнення та встановлення її місцеперебування. Держава зобов`язана вжити всіх можливих заходів для розшуку особи, зниклої безвісти за особливих обставин.

Права та інтереси такої особи, а також її майно підлягають захисту до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом, або оголошення її померлою відповідно до законодавства.

Набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не змінює і її сімейного стану до моменту розірвання шлюбу за заявою другого з подружжя внаслідок визнання особи безвісно відсутньою або до моменту оголошення такої особи померлою.

За особою, зниклою безвісти за особливих обставин, зберігаються місце роботи та займана посада, але не більш як до моменту визнання її безвісно відсутньою чи оголошення померлою у порядку, встановленому законодавством.

Отже, особа зникла безвісти вважається живою до оголошення її померлою рішенням суду; до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.

Частиною 1 ст.247 КУпАП не передбачено закриття справи про адміністративне правопорушення з підстави зникнення особи безвісти.

Водночас, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Закінчення строків накладення адміністративного стягнення є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, а отже втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Водночас пункт 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження в справі про адміністративні правопорушення. Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, закриття провадження у справі та визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття їх одночасно в одній постанові належить вважати порушенням права особи на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої і є встановлення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного випливає, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Суд акцентує увагу на тому, що положеннями КУпАП врегульовані охоронні правовідносини, що виникають між державою і особою з приводу порушення останньою спеціальних правил, встановлених державою, а метою провадження у справі про адміністративне правопорушення у контексті ст. ст. 1, 7 КУпАП є застосування до такої особи, у випадку її винуватості, засобів державного примусу, встановлених законом. У випадку принципової неможливості досягнення такої мети, зокрема внаслідок збігу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, подальше провадження у справі про адміністративне правопорушення позбавляється сенсу і є недоцільним, у зв`язку із чим провадження у такій справі підлягає закриттю.

Оскільки правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , вчинене 02 липня 2024 року та на момент розгляду справи закінчився визначений ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення,враховуючи неможливість забезпечити участь особи у справі, реалізувати її право на захист, а також відсутність перспективи фактичного провадження, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 6 ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена через Зарічний районний суд м.Суми до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В. І. Басова