єдиний унікальний номер справи 531/1583/25
номер провадження 3/531/526/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року суддя Карлівського районного суду Полтавської області Фисун Л.С., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 3 (м. Карлівка) Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

згідно протоколу 26.06.2025 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила відносно своєї доньки ОСОБА_2 умисні дії, а саме: ображала нецензурною лайкою, виганяла з квартири, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначила, що з протоколом ознайомлена та згодна.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином, зокрема, шляхом СМС-повідомлення за її заявою (а.с. 16), причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення не подавала.

Оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

На підтвердження вини у вчиненні ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП надано:

- протокол про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт вчинення правопорушення (а.с.1);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, іншу подію та письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких вона повідомила, що 26.06.2025 року близько 15:30 до неї додому за адресою: АДРЕСА_2 прийшла мати ОСОБА_1 , яка почала її ображати нецензурною лайкою, кричати, виганяти її з квартири. Потім подзвонив її брат ОСОБА_3 , який теж ображав її та погрожував. Данні дії вчиняються постійно. Також зазначила, що ця квартира дісталась їй у спадок. Вона проживає в ній зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час вагітна. Дитини в той день дома не було (а.с.2,4);

- пояснення ОСОБА_1 , в яких вона пояснює, що у неї з донькою ОСОБА_2 останнім часом склалися неприязні відносини через квартиру, яку вона, її донька ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 отримали у спадок. 26.06.2025 року вона дійсно прийшла до доньки ОСОБА_2 додому та між ними виникла сварка в ході якої вона почала ображати нецензурною лайкою та виганяти з квартири, оскільки вона не бажає щоб там проживали сторонні люди, яких привела ОСОБА_2 (а.с.3);

- пояснення ОСОБА_5 , в яких він повідомив, що за вище зазначеним адресом проживає зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 . В цей день до них прийшла її мати ОСОБА_1 та почала ображати ОСОБА_2 нецензурною лайкою та виганяти з квартири. Потім подзвонив її брат ОСОБА_3 , який також ображав ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував (а.с.5);

- рапорт ВП №3 ГУНП у Полтавській області про те, що 26.06.2025 р. о 18 год. 37 хв. із служби 102 надійшло повідомлення від заявника, про те, що мати вчиняє конфлікт, не впускає заявницю до квартири, повідомила, що за вказаною адресою вже прибував наряд проте викликав її брат (а.с.6);

- форма оцінки ризиків від 03.07.2025р. відносно ОСОБА_1 , в якій зазначений низький рівень небезпеки. Терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_1 не виносився (а.с.7);

- копія заповіту ОСОБА_6 від 21.06.2024 року, копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.2025 року, витяг з державного реєстру речових прав від 02.07.2025 року (а.с.8,9,10)

Даючи оцінку доказам у справі, суд виходить з такого.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині 1статті 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із пунктом 3 частини 1статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти), рідні брати і сестри.

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Отже, враховуючи обставини справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 173-2 КУпАП, оскільки в її діях відсутні ознаки притаманні домашньому насильству, а наявні ознаки конфліктної ситуації між нею та донькою на побутовому рівні, спір стосовно спадку.

В письмових поясненнях доданих в якості доказів до протоколу зазначено про конфлікт, який мав місце між ОСОБА_1 та її донькою ОСОБА_2 з приводу майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за такої обставини, як відсутність доказів події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності достатніх доказів події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі пункту 1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Л.С. Фисун