Провадження №: 3/336/4073/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2025 року приблизно о 10.00 годині ОСОБА_1 , повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, за місцем мешкання у АДРЕСА_1 , неналежним чином виконувала батьківські обов`язки по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось в тому, що останній упродовж 2024/2025 навчального року жодного разу не був присутній на уроках незалежно від форми їх проведення. Таким чином ОСОБА_1 порушила ст. 150 ч. 3 Сімейного кодексу України, п. 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, викликалась до суду двічі, як шляхом зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення, так і шляхом направлення СМС-повістки на вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення номер телефону, про причини неявки суд не повідомила.

Як вказував Верховний Суд у постанові від 17.11.2022 року по справі № 560/5541/20, якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію.

Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41 «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП не є обов`язковою, тому враховуючи наведені положення, суд розглянув справу за наявними доказами за відсутності ОСОБА_1 .

Обставини правопорушення підтверджуються письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомленням директора Таврійської гімназії «Перспектива» Таврійської сільської ради.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 по суті порушення, вона зобов`язується виправити ситуацію та виконувати батьківські обов`язки.

Як зазначено у повідомленні директора Таврійської гімназії «Перспектива» Таврійської сільської ради від 12.06.2025 року, у продовж 2024/2025 навчального року учень 2-Б класу ОСОБА_3 жодного разу не був присутній на уроках, незалежно від форми їх проведення. Згідно з інформацією класного керівника, жодних результатів навчання не зафіксовано. За повідомленням класного керівника 2-Б класу ОСОБА_4 у травні 2025 року мати дитини ОСОБА_1 , повідомила про готовність дитини до участі в індивідуальних заняттях у червні. Проте, станом на 09.06.2025 року учень жодного разу не приєднувався до запропонованих занять попри неодноразові нагадування. Мати пояснює відсутність дитини тим, що працює і не має змоги організувати участь у навчанні, водночас зобов`язалася надсилати виконані завдання через мобільний додаток, але жодної навчальної активності чи результатів не надано.

З огляду на викладене, просять розглянути ситуацію в межах компетенції служби у справах дітей, провести відповідну перевірку та, за потреби, вжити заходів реагування.

За ст. 150 ч. 3 СК України, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно зі ст. 12 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , не виконуючи свої батьківські обов`язки, не забезпечила дитині доступ до навчальної програми у школі, не контролювала відвідування ним занять незалежно від формату їх проведення та виконання ним завдань, суд вважає, що вона нехтувала своїми батьківськими обов`язками.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень (ЄУН 336/10334/24 пр. 3/336/629/2025).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 2 КУпАП, та кваліфікує її дії як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, відповідно до положення ст. 23 КУпАП.

Враховуючи обставини правопорушення, данні про особу правопорушника, яка притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП протягом року, продовжує нехтування своїми батьківськими обов`язками та вихованням сина, суд вважає за доцільне призначити стягнення у виді накладення штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 184 ч. 2, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення за ст. 184 ч. 2 КУпАП у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Штраф сплачується за наступними реквізитами:

Отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл.- 21081100

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Код банку отримувача (МФО): 899998

Банк отримувача: Казначейство України

Номер рахунку: UA0008479

Код класифікації доходів бюджету: 21081100

Призначення платежу: адміністративний штраф

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Строк пред`явлення виконавчого документу«_____»_________________20___року

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року