Провадження №: 3/755/4196/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2025 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 14.05.2025 року о 23:57, у м. Києві, по вул. Черемшини, 17а, керував автомобілем «Daewoo Lanos», н/з НОМЕР_2 , в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Огляд особи на стан сп`яніння проводився за згодою водія у медичному закладі КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» у лікаря нарколога (результат огляду на стан алкогольного сп`яніння - 0,59 проміле та встановлено стан наркотичного сп`яніння - морфін та солі PVP). Своїми діями водій порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Матеріали про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшли до суду та відповідно до вимог ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду 16.06.2025 року передані для проведення судового розгляду судді Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М.

Судове засідання, призначене на 25.06.2025 року, відкладалося за клопотаннями ОСОБА_1 на 16.07.2025 року для надання часу на ознайомлення з матеріалами справи та забезпечення права на захист, які суд задовольнив. Судове засідання, призначене на 16.07.2025 року, відкладалося за клопотанням ОСОБА_1 на 23.07.2025 року для надання часу на ознайомлення з матеріалами справи, яке суд також задовольнив.

У судове засідання, призначене на 23.07.2025 року, ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду клопотання про закриття адміністративного провадження. Клопотання вмотивоване тим, що його особу встановлено неправильно, оскільки у постановах суду першої інстанції та і в апеляційному суду у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що стали підставою для кваліфікації дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП, вказано іншу особу - ОСОБА_1 , 1996 року народження, в той час як він є 1986 року народження. У справі 755/10092/25 за ст. 185 КУпАП постановлено рішення на його користь та суд визнав неправомірними дії працівників, що прямо впливає на оцінку доказів у справі за ст. 130 КУпАП. У працівників поліції є системне порушення його прав та збір доказів, а саме: останніми було затримано його із застосуванням сили, кайданків, побиттям, без жодного пояснення причин; не надано адвоката попри наявність відповідного клопотання; не роз`яснено процесуальні права та обов`язки; забороняли користуватися телефоном; під час освідування було порушено вимоги Наказу МОЗ № 145 від 19.02.2010 року. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом.

Крім того, 23.07.2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного. Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема: - даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 342031, в якому зазначено про факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, а також про проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Протокол сумніву у суду не викликає, оскільки складений відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП. У протоколі зазначено про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, положень ст. 268 КУпАП; - висновком лікаря-нарколога КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» № 002174 від 18.05.2025 року, відповідно до якого огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився 15.05.2025 року о 02:00, результат огляду - стан алкогольного сп`яніння (0,59 проміле) та стан наркотичного сп`яніння (морфін, солі);

- рапортом працівника поліції від 15.05.2025 року, відповідно до якого під час патрулювання 14.05.2025 року о 23:57, за адресою: м. Київ, вул. Черемшини 17В, було помічено автомобіль «Daewoo Lanos», н/з НОМЕР_2 , з пошкодженням на бампері та не працюючою підсвітками, під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився лікарем-наркологом у відділенні КНП «КМНКЛ «Соціотерапія». ОСОБА_1 було вручено повідомлення про запрошення до підрозділу поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення;

- повідомленням про запрошення до підрозділу поліції; - рапортом працівника поліції від 15.05.2025 року, відповідно до якого 14.05.2025 року під час несення служби в складі екіпажу Рубін-401, в ході патрулювання по вул. Черемшини. 17В, було помічено автомобіль «Daewoo Lanos», н/з НОМЕР_2 , котрий рухався на значній швидкості з пошкодженнями та о 23:57 був зупинений за вище вказаною адресою. В ході спілкування у водія ОСОБА_1 були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, підвищена жвавість, характерний запах алкоголю з порожнини рота) та на законні вимоги працівників поліції пред`явити документи, що посвідчують особу чи надають право на керування, почав помітно нервувати та намагатися піти з місця зупинки автомобіля. У подальшому водію було повідомлено, що його буде затримано та доставлено до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві для встановлення особи та складання всіх матеріалів, проведено поверхневу перевірку. ОСОБА_1 було надано достатньо часу для виконання вимоги, котрі було проігноровано, після чого, було повідомлено, що буде застосовано фізичну силу та спецзасіб - кайданки згідно ЗУ «Про Національну Поліцію». У ході затримання ОСОБА_1 чинив опір, вперто невиконуючи вимоги працівників поліції. Застосувавши фізичну силу та спецзасіб - кайданки ОСОБА_1 було доставлено до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві для складання матеріалів, де задля затягування часу останній вимагав безоплатну первинну правову допомогу та медичну допомогу, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у Дніпровському УП ГУНП у м. Києві. На пропозицію пройти огляд у законом встановленому порядку у лікаря-нарколога на стан сп`яніння погодився, але прибувши до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», відмовився, висловлюючи недовіру до лікаря, але згодом здав біологічні матеріали. Повернувшись до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, всіляко намагався затягнути час розгляду справи по суті, вимагаючи постійно медичної допомоги, госпіталізований не був. На місці були швидкі бригади № 23 та № 21. Було винесено постанову ЕНА № 4733350 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, протокол АЗ № 109637, протокол серії ВАД № 319136 за ст. 185 КУпАП. Також 26.05.2025 року на 10:00 за результатами аналізів ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи за ст. 130 КУпАП;

- довідкою про визначення повторності ПДР; - картками обліку адміністративного правопорушення; - постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.02.2025 року (№755/2360/25), відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік; - відеозаписами з нагрудної камери патрульного поліцейського 473857, 470786, 470308, з яких вбачається, що працівники поліції під`їхали до автомобіля «Daewoo Lanos», н/з НОМЕР_2 , який був припаркований біля магазину, що працював, та з водійського місця автомобіля вийшов ОСОБА_1 . Працівник поліції звернув увагу ОСОБА_1 на пізню годину (декілька хвилин до комендантської години) та повідомив, що у авто немає підсвітки заднього номерного знаку та попросив пред`явити документи. Останній повідомив працівникам поліції про те, що транспортним засобом він ним не керував та забирав з салону автомобіля свої особисті речі, пред`явив посвідчення «Правого сектору» (час у день події 14.05.2025 о 23:59, диск №3). На запитання працівника поліції «Дуже підозріло, коли машина опівночі рухається гаражним кооперативом» ОСОБА_1 відповів: «Нічого підозрілого в цьому немає» і повідомив, що він не рухався на авто. Біля даного автомобіля не було жодної особи, окрім ОСОБА_1 . У подальшому ОСОБА_1 повідомив, що рухався зі сторони гаражів пішки (час у день події 15.05.2025 о 00:16). Працівник патрульної поліції повідомив ОСОБА_1 , що він бачив, як останній їхав на авто «Daewoo Lanos» у магазин, а також те, що у останнього, як у водія, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився посилаючись на те, що він не керував транспортним засобом. Після чого, працівники поліції попросили ОСОБА_1 надати документи, що посвідчують його особу, та повідомили останньому, що в разі невиконання даної вимоги він буде затриманий та доставлений до відділення поліції. ОСОБА_1 попросив зателефонувати адвокату, на що працівники поліції надали дозвіл (час у день події 15.05.2025 року о 00:09). Після телефонної розмови працівники поліції неодноразово просили ОСОБА_1 надати документи, що посвідчують його особу, та знову повідомили останньому, що в разі невиконання даної вимоги він буде затриманий та доставлений до відділення поліції. Однак ОСОБА_1 було проігноровано дану вимогу, у зв`язку з чим останнього було затримано та доставлено до відділення поліції. Після чого, працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд у лікаря-нарколога (час у день події 15.05.2025 року о 01:46). У лікаря-нарколога в КНП «Соціотерапія» ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, після чого, був повідомлений лікарем-наркологом про час, коли будуть готові результати огляду (час у день події 15.05.2025 року о 02:28). Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що адвокат їде, однак у зв`язку із комендантською годиною це займає значний час. Після чого, вони повернулися до відділення поліції, де працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про дату та час, коли йому потрібно буде з`явитися до відділення поліції. У день складання протоколу працівник поліції зателефонував ОСОБА_1 та повідомив про складання протоколу про адміністративне правопорушення, за ст. 130 КУпАП, однак ОСОБА_1 до відділення поліції не з`явився.

Крім того, суд враховує постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4733350 від 15.05.2025 року.

Щодо доводів сторони захисту про неправильне встановлення особи порушника (невідповідність року народження ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у постанові суду в справі 755/2360/25, то суд вказану неточність вважає технічною опискою з огляду на відомості, які зазначені в картці обліку адміністративного правопорушення від 17.01.2025 року, а саме: дата народження особи порушника - ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому суд враховує, що картки обліку адміністративних правопорушень від 17.01.2025 року (справа 755/2360/25 за ч. 1 ст. 130 КУпАП) та від 26.05.2025 року (в цій справі) містять однакові відомості про особу ОСОБА_1 , зокрема номер посвідчення водія - НОМЕР_1 та адресу місця проживання АДРЕСА_1 .

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував ТЗ у день події є необґрунтованими. Як вбачається з відеозапису події, який був переглянутий у судовому засіданні, усні заяви ОСОБА_1 працівникам поліції на місці події про те, що він не керував автомобілем «Daewoo Lanos», н/з НОМЕР_2 , у день події та ненадання працівникам поліції на їхню вимогу документів, що посвідчують його особу, суд розцінює як намагання особи уникнути відповідальності за протиправне діяння. Логічного пояснення знаходження його та автомобіля за адресою у м. Києві, по вул. Черемшини, 17а, (біля магазину, який працював до 00:00) за декілька хвилин до початку комендантської години (23:57) - ОСОБА_1 працівникам патрульної поліції не надав. З`ясувати вказані обставини для суду не виявилося за можливе, оскільки ОСОБА_1 в суд не з`явився та у клопотанні просив розглядати справу без його участі.

Суд не бере до уваги постанову Дніпровського районного суду від 19.06.2025 року у справі № 755/10092/25, на яку посилається ОСОБА_1 у своєму клопотанні, оскільки об`єктом адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку та громадської безпеки, та у своєму рішенні суд зробив висновок про те, що ОСОБА_1 не чинив злісної непокори та не відмовлявся від виконання законних вимог поліцейських, у зв`язку з чим, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення. У зазначеній справі питання керування транспортним засобом ОСОБА_1 не було предметом вивчення та розгляду судом.

Щодо доводів сторони захисту щодо не дотримання працівниками поліції чинного законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та під час проведення огляду особи на стан сп`яніння, то вони є не обґрунтованими з огляду на наступне.

Так, суд при розгляді справи ураховує те, що ЄСПЛ у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із яких, будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання (щодо питання застосування зазначених положень див. у т.ч. рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших).

Відповідно, з урахуванням наведених критеріїв, порушення, які висуваються особі, у цій справі, розцінюються, як кримінальні, а тому підлягають розгляду з урахуванням процедури, визначеної національним законодавством для кримінальних правопорушень, а постановою від 15.02.2018 року в справі № 357/14462/14-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду указав, що не ґрунтується на вимогах процесуального закону ситуація, при якій підставою для визнання доказів недопустимими виступає якість змісту документів та те, що у постанові від 08.10.2019 року у справі № 639/8329/14-к Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду визначив, що підставою для визнання доказів недопустимими є не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних. … суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим, але ці обставини у даній справі судом не установлені.

У постанові від 06.07.2021 року у справі № 720/49/19 ВС зауважив, що за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.

Повертаючись до обставин цієї справи суд зауважує, що вважає такий підхід правильним, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та заперечити цю інформацію. Виключення доказів, які можуть мати стосунок до важливих фактів справи, є крайнім заходом, який має застосовуватися у разі, якщо іншими засобами неможливо усунути фактори, які перешкоджають забезпеченню справедливого судового розгляду.

Безумовно, істотне порушення фундаментальних справ і свобод особи не може бути терпимим у правосудді, і суди мають протистояти таким порушенням для того, щоб органи правопорядку не перетворили такі методи у звичайну практику.

Водночас порушення тих чи інших численних формальностей, які регулюють порядок чи окремих процесуальних дій і які жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті правопорушення і покаранні винуватця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.

Так, проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Разом з тим у цій справі не установлено факту істотного порушення указаних положень щодо алгоритму огляду особи та фундаментальних прав і свобод порушника.

Інші доводи сторони захисту, зазначені у клопотанні, є необгрунтованими.

Згідно з пунктів 4, 5 розділу VIІ Інструкції №1395 поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 2 та 3 статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення. Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як «повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті», тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та яка повторно протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення будь-якого з порушень, передбаченого ч. 1 цієї статті, оскільки вбачає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими вищевказаними доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні. Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. При цьому, суд не вбачає обґрунтованих підстав для конфіскації транспортного засобу, оскільки транспортний засіб належить іншій особі. Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя І.М.Омельян