Справа № 183/7324/25
№ 3/183/3538/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

15 червня 2025 року о 18 годині 24 хвилин по вул. Красіна, 76 в с. Знаменівка Самарівського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volvo ХС 90», н/з НОМЕР_1 , на перехресті рівнозначних доріг не надав дорогу автомобілю «Skoda Octavia», НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що наближався праворуч, з яким відбулося зіткнення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи. Крім того, останній достовірно знав, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який направлено до суду. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від ОСОБА_1 не надходило. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП суддя вирішив розглядати справи без участі ОСОБА_1 .

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтею 124 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі таких доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 390373 разом із протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою місця ДТП, долучених до нього, якими зафіксовано факт правопорушення; довідки інспектора відділу реагування патрульної поліції Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції Голуб О.Г. з приводу розгляду матеріалів перевірки ITC ІПНП (ЄО) Самарівського РВП ГУНП № 28004 від 15.06.2025 за фактом ДТП за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до якої 15.06.2025 о 18:24 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: Самарівський район с. Знаменівка, вулиця Центральна, заявник повідомив що між його авто марки Вольво чорного кольору д/н литовські НОМЕР_1 та авто Шкода Октавіа синього кольору д/н НОМЕР_2 , відбулося ДТП, потерпіла водій та пасажир справа в Шкоді.

З метою перевірки зазначеної інформації та реагування на вказане повідомлення, на місце пригоди прибув наряд відділу реагування патрульної поліції Самарівського РВП ПЛАЗМА-334, спільно зі слідчим СВ Самарівського РВП.

В ході розгляду матеріалів ДТП було встановлено, що 15.06.2025 року о 18:24 год. на вул. Красіна 76 с. Знаменівка, Самарівського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем VOLVO ХС90, н.з. НОМЕР_1 , на перехресті рівнозначних доріг не надав дорогу автомобілю SKODA OCTAVIA, н.з. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_2 та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок зіткнення автомобілі VOLVO ХС90, н.з НОМЕР_1 , та SKODA OCTAVIA, н.з. НОМЕР_2 отримали механічні пошкодження. Пасажир автомобіля SKODA OCTAVIA, н ОСОБА_3 згідно довідки КП «ЦРЛІЛ Самарівського району» отримала ВЧМТ, забійна та скальпована рана лоба, СГМ. Враховуючи характер травм ОСОБА_3 , за відсутності висновку спеціаліста-судового експерта щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, при визначенні кваліфікації зазначеної пригоди її неможливо кваліфікувати за ознаками правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 286 КК України. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху; письмових пояснень ОСОБА_1 про те, що 15.06.2025 о 18.40 він керував автомобілем «Volvo ХС 90», н/з НОМЕР_1 , на якому рухався в с. Знаменівка Самарівського району Дніпропетровської області, наблизившись до перехрестя не зупинився та побачив автомобіль «Skoda Octavia», НОМЕР_2 , який рухався з права на ліво за напрямком руху його автомобіля, та після чого відбулося зіткнення. Свою провину у вчиненні ДТП визнає в повному обсязі.

Згідно з п. 16.12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Під час розгляду справи судом встановлено, що вказані вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 було порушено, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення на рівні мінімальної межі санкції ст. 124 КУпАП, а саме у виді штрафу, що у відповідності до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 124, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий