ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 281/347/25
Провадження по справі № 3/281/168/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року селище Лугини

Суддя Лугинського районного суду Житомирської області Свинченко Г.Д., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Коростенського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, військовий квиток НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Лугинського районного суду Житомирської області надійшло два матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП (справа № 281/347/25 провадження № 3/281/168/25)та ст. 124 КУпАП (справи № 281/348/25 провадження № 3/281/169/25).

Враховуючи, що вказані адміністративні матеріали складені стосовно тієї самої особи та одночасно розглядаються в одному суді суддею Свинченко Г.Д., то дані справи про адміністративні правопорушення були об`єднані в одне провадження та об`єднаній справі присвоєно № 281/347/25, провадження № 3/281/168/25.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 366770 від 19.06.2025 року, ОСОБА_1 19.06.2025 року близько 12.00 год. в смт Лугини по вул. Червона Гірка, керуючи автомобілем ВАЗ21150 н.з. НОМЕР_2 , скоїв ДТП, а саме: не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з огорожею за адресою: с. Лугини, вул. Червона Гірка, 1, яка належить ОСОБА_2 , після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 366778 від 19.06.2025 року, ОСОБА_1 19.06.2025 року близько 12.00 год. в смт Лугини по вул. Червона Гірка, керуючи автомобілем ВАЗ21150 н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив зіткнення з парканом, який знаходився праворуч від автомобільної дороги. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, внаслідок ДТП травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Судові повідомлення, направлені за адресою його проживання повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", повідомити телефонограмою не вдалося, оскільки номер телефону, наданий ОСОБА_1 , не обслуговується.

Верховний Суд у постанові від 18.023.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду. Обов`язок «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника про засідання, а не забезпечити його участь в цьому засіданні (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було повідомлено, що справи будуть розглядатись Лугинським районним судом, однак він до суду не з`явився, причини неявки не повідомляв, клопотань до суду від нього не надходило.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

При цьому неявка ОСОБА_1 в даному випадку не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суд, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки.

З врахуванням вказаних обставин, з метою недопущення порушення строків розгляду справи та зловживання процесуальними правами, керуючись ст. 268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши адміністративний матеріал та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

У відповідності з п. 2.10.а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП, правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП знайшла своє підтвердження в ході розгляду справи, оскільки підтверджується наступними матеріалами: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 366770 від 16.06.2025 року, серії ЕПР1 № 366778 від 19.06.2025 року; рапортом інспектора Коростенського РУП від 21.06.2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 19.06.2025 року, тимчасовим дозволом серії ТЗ № 092530 від 16.05.2025 року, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , схемою місця ЖТП від 19.06.2025 року, фототаблицею мясця ДТП.

Суд, враховуючи дотримання процесуальної форми їх отримання, оцінку в їх сукупності, приходить до висновку про належність і допустимість доказів, наданих працівниками поліції, якими підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4КУпАП, ст. 124 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

При накладені адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, враховується її майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи обставини вчинення адміністративних правопорушень, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4КУпАП та ст. 124 КУпАП доведена. В його діях вбачається склад зазначених адміністративних правопорушень і до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст. 40-1, ч. 2 ст. 122-4, 124, 283, 284, 294 КУпАП України, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави.

Штраф належить стягнути: Отримувач коштів ГУК у Жит.обл./ТГ смт. Лугини/21081100, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), ККД 21081100, розрахунковий рахунок: UA0006731.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Судовий збір має бути сплачений: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

У разі несплати порушником штрафу не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягується штраф у подвійному розмірі та витрати на облік адміністративних правопорушень, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку зупиняється до розгляду апеляційної скарги.

Суддя Галина Свинченко