ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8003/25

Провадження № 33/820/464/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Палінчака А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу адвоката Палінчака А.О., поданої в інтересах ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2025 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, проживаючого АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк п`ять діб.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

За постановою суду, 18.03.2025 біля 11 год. 50 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенц» н.з. НОМЕР_1 в м. Хмельницькому по вул. Панаса Мирного, 36, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом 49 Озерна-Катіон, з технічною несправністю, а саме на одну вісь транспортного засобу встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, чим порушив ДСТУ 3649:20 п. 6.3.1. В протоколі вказано, що правопорушення вчинено повторно протягом року.

Також, 18.03.2025 біля 14 год. 48 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенц» н.з. НОМЕР_1 в м. Хмельницькому по вул. Панаса Мирного, 34, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом 49 Озерна-Катіон, з технічною несправністю, а саме на одну вісь транспортного засобу встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, чим порушив ДСТУ 3649:20 п. 6.3.1. В протоколі вказано, що правопорушення вчинено повторно протягом року.

На обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду сторона захисту стверджує, що апелянт пропустив строк оскарження з поважних причин, оскільки, згідно відмітки на постанові Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2025 року у справі № 686/8106/25, документ було виготовлено 28.05.2025. ОСОБА_1 отримав постанову 29.05.2025. Тобто, десятиденний термін для оскарження спливає 09.06.2025.

В поданій апеляційній скарзі апелянт просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

На думку захисника, постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи. Суддя першої інстанції під час розгляду справи допустив неправильне застосування норм матеріального та порушив норми процесуального права, належним чином не дослідив докази по справі та проявив упередження ставлення, перебравши на себе функції обвинувачення.

З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2025 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову №4293938 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.121 КУпАП, що і стало в подальшому підставою для складання даного протоколів №274778 та №274963 за ч. 4 ст. 121 КУпАП від 18.03.2025 року. Станом на момент складання відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП, постанова №4293938 від 18.03.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.121 КУпАП не набрала законної сили.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що мало наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, наявність складу якого у діях ОСОБА_1 матеріалами справи не доведено.

Зазначає, що суб`єктами проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів є юридичні або фізичні особи - підприємці, інформація про яких внесена до реєстру суб`єктів проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів та які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

За таких обставин, визначення невідповідності транспортного засобу наведеним вимогам ДСТУ3649:2010 перебуває у компетенції наведених суб`єктів, а не у працівників поліції.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення адвоката Палінчака Андрія Олександровича на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст.7 КУпАП).

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону не дотримані.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду, 18.03.2025 біля 11 год.50 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенц» н.з. НОМЕР_1 в м.Хмельницькому по вул.Панаса Мирного, 36, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом 49 Озерна-Катіон, з технічною несправністю, а саме на одну вісь транспортного засобу встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, чим порушив ДСТУ 3649:20 п. 6.3.1. В протоколі вказано, що правопорушення вчинено повторно протягом року.

18.03.2025р. біля 14 год. 48 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенц» н.з. НОМЕР_1 в м. Хмельницькому по вул. Панаса Мирного, 34, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом 49 Озерна-Катіон, з технічною несправністю, а саме на одну вісь транспортного засобу встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, чим порушив ДСТУ 3649:20 п. 6.3.1. В протоколі вказано, що правопорушення вчинено повторно протягом року.

Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування свого висновку суд послався на: постанову серії ЕНА №4293938 від 18.03.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.121 КУпАП (а/с 2); протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕНА №274963 та ЕПР1 №274778 за ч.4 ст.121 КУпАП від 08 березня 2025 року, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення (арк.спр.13, 11); акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання (а/с 4); пояснення працівників поліції.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП, виходячи із наступного.

В оскаржуваній постанові суд не взяв до уваги аргументи сторони захисту, які полягали в тому, що станом на момент складання відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП, постанова ЕНА №4293938 від 18.03.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.121 КУпАП не набрала законної сили, а відтак у його діях відсутня повторність вчинення правопорушення протягом року, вказавши про те, що ОСОБА_2 18.03.2025 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, повторно (відповідно до положень статті 35 КУпАП) 18.03.2025 біля 11 год. 50 хв. та о 14 год. 48 хв. вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КУпАП і тому суд вважає, що його дії вірно кваліфікована за ч.4 ст.121 КУпАП.

Такі аргументи суду першої інстанції апеляційний суд вважає передчасними та помилковими, враховуючи наступне.

Апеляційним судом встановлено, що інспектором Лишенем В.М. було винесено постанову серії ЕНА №4293938 від 18.03.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст.121 КУпАП.

Станом на момент складання відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП, постанова №4293938 від 18.03.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.121 КУпАП не набрала законної сили, про що стороною захисту було повідомлено при розгляді справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції, що не було узято судом першої інстанції до уваги.

За таких обставин, суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 , на день складання протоколу, повторно протягом року вчинив правопорушення, яке йому інкримінується, оскільки станом на момент складання відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП, постанова ЕНА №4293938 від 18.03.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.121 КУпАП не набрала законної сили, та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП.

Більш того, наявна в матеріалах справи довідка щодо визначення повторності порушення ПДР ОСОБА_1 , за відсутності у ній відомостей про набрання законної сили такою постановою та інформації про сплату штрафу, примусове стягнення накладеного штрафу, а також даних постанови чи рішення суду за результатами оскарження такої постанови, які б зумовлювали настання відповідальності у ОСОБА_1 , не є належним та достатнім доказом, який би узгоджувався із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і який би свідчив про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Повторним відповідно до ст.35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно із п.3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Наведене вказує, що для кваліфікації адміністративного правопорушення за ознакою повторності, у даній справі, визначеної ч.4 ст.121 КУпАП, як повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою ст.121 КУпАП, особу вже має бути піддано адміністративному стягнення за вчинення однорідного правопорушення (у даному випадку адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП).

Відповідно до ст. 289 КУпАП на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом десяти днів з дня винесення постанови може бути подано скаргу, а згідно ч.1 ст.291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Отже, те, що правопорушення вчинено повторно, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Повторність вчинення протягом року аналогічного правопорушення повинна безумовно підтверджуватися безпосередньо самою постановою про накладення адміністративного стягнення, яка має бути завіреною належним чином, зокрема, повинна бути належним чином засвідчена та містити інформацію про набрання чинності, а також суду повинна бути надана інформація, що вказана постанова не оскаржувалась чи навпаки.

Так, відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щодо особи, що скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Отже, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно положень ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Стосовно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Таким чином, станом на 18.03.2025 ОСОБА_1 не був особою, яка була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, оскільки постанова про притягнення до відповідальності за зазначеною нормою не набрала законної сили, а тому його дії щодо керування водієм автобусом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, які мали місце 18.03.2025 не можуть бути кваліфіковані за ч.4 ст.121 КУпАП.

Тобто, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом мав місце до набрання законної сили постановою серії ЕНА №4293938 від 18.03.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, відтак кваліфікуюча ознака ч.4 ст.121 КУпАП - повторність, за встановлених обставин даної справи - відсутня.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що мало наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, наявність складу якого у діях ОСОБА_1 матеріалами справи не доведено.

Недоведена винність рівнозначна доведеній невинуватості, а всі сумніви слід тлумачити на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про достатність доказів, які вказують на винуватість ОСОБА_1 є передчасним і помилковим, а отже постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Палінчака А.О. поданої в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження за ч. 4 ст.121 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК