Справа №597/792/25
Провадження № 3/597/425/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Шевчук В.М., за участі особи, яка притягається до адіміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта базова вища, непрацюючої, розлученої, на утриманні 4 неповнолітніх дітей, раніше притягувалася до адміністративної відповідальності: 21.08.2024 року за ч.1 ст.184 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді попередження,

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

До Заліщицького районного суду Тернопільської області від відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №620726 від 21.05.2025 року ОСОБА_1 21.05.2025 року близько 14 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 ухилилася від виконання передбачених законом обов`язів щодо забезпечення належних умов проживання дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а саме: допустила антисанітарію у будинку, що могло завдати шкоди здоров`ю дітей, чим порушила ст.8 Закону України «Про охорону дитинства». Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні просила справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, недоведена матеріалами справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка складала протокол; відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до cт.cт.254-256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП є джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. Відтак протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

В порушення вищенаведеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №620726 від 21.05.2025 року не зазначено ознаки повторності вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , відтак фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №620726 від 21.05.2025 року не відповідає диспозиції ч.2 ст.184 КУпАП, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП.

Як встановлено, на підтвердження вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №620726 від 21.05.2025 року до матеріалів справи долучено: рапорт поліцейського, пояснення ОСОБА_6 , пояснення ОСОБА_7 , пояснення ОСОБА_8 копію свідоцтва про народження дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , акт обстеження умов проживання, характеристику на ОСОБА_1 та фототаблиці адміністративного правопорушення без зазначення дати, часу та місця його фіксації.

В свою чергу на противагу поясненням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відповідальним працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодних доказів на підтвердження самого факту ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення належних умов проживання дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

До матеріалів справи не долучено повідомлення Служби у справах дітей Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області, чи інші докази, які б всебічно, повно та об`єктивно висвітлювали обставини зазначеної справи.

Не надано відомостей і про негативний моральний облік матері дитини, що могло б свідчити про нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Згідно доданої до матеріалів справи характеристики, виданої старостою Литячівського старостинського округу №52 від 22.05.2025 року, не вбачається, що ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Зауважень та претензій зі сторони виконавчого комітету Литячівського старостинського округу до ОСОБА_1 немає.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п.282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме: ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, слід тлумачити на її користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням досліджених у судовому засіданні обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, тому справу відносно неї за вказаною статтею слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення).

А, тому, керуючись ст.ст.247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М.ШЕВЧУК