Номер провадження: 33/813/1441/25
Номер справи місцевого суду: 521/4898/25
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., ОСОБА_1 , адвоката Шулєвої О.С., адвоката Ліпаткіної Е.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення - закрито.

З вказаної постанови вбачається, що 10.03.2025 року о 11 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT ZОE, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. Мельницькій, напроти буд. 29-а, при перестроюванні з лівої смуги в праву не надав перевагу в русі автомобілю MITSUBISHI LANCER, державний номер НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку в тій смузі, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2025 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій зазначила, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)суд першої інстанції поверхнево розглянув справу, ОСОБА_1 , свою вину не визнав та надав покази, які не відповідають дійсності;

2)з наявних фотографій, які долучено до справи, вбачається, що автомобіль RENAULT ZОE, державний номер НОМЕР_1 паркувався перед автомобілем MITSUBISHI LANCER, державний номер НОМЕР_2 , який стояв, та зачепив його правою задньою частиною.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява №23436/03 зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975, серія A №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Згідно технічного паспорту ОСОБА_2 є власником транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, державний номер НОМЕР_2 , даний факт також відображений у схемі місця ДТП, де власником даного автомобіля також зазначено ОСОБА_2 .

На підставі аналізу матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 як власнику транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, державний номер НОМЕР_2 (а.с. 35,36), адміністративним правопорушенням заподіяну майнову шкоду, а тому відповідно до приписів ст. 269 КУпАП вона є потерпілою у зазначеній справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Ліпаткіної Е.В., які наполягали на залишенні апеляційної скарги без задоволення, пояснення адвоката Шулєвої О.С., яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Суд першої інстанції закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП з підстав того, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Однак суд апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції виходячи з такого.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 124 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №267548 від 10.03.2025 року з якого вбачається що 10.03.2025 року о 10:20 год. в м. Одеса по вул. Мельницька, 29 а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT ZОE, державний номер НОМЕР_1 , при перестроюванні з лівої смуги в праву не надав перевагу в русі автомобілю MITSUBISHI LANCER, державний номер НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку в тій смузі, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збиткам, чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП;

- схему місця ДТП, на якій зафіксоване місце зіткнення транспортних засобів та відображено їх розташування на час приїзду співробітників поліції;

-письмові пояснення ОСОБА_3 з яких вбачається, що 10.03.2025 року перебуваючи у тверезому стані приблизно о 10:25 год., рухався по вул. Мельницькій у м. Одесі на транспортному засобі MITSUBISHI LANCER, державний номер НОМЕР_2 . Під`їжджаючи до світлофору у напрямку руху до Овідіопольської дороги, перед світлофором на перехресті вул. Мельницька та В. Стуса, стояв тимчасовий мобільний блок-пост з працівниками ТЦК, які зупинили ОСОБА_3 для перевірки документів, а саме: перекрита була права полоса, пропуск здійснювався через ліву полосу на якій співробітники ТЦК показали, щоб він зупинився за блок постом на правій полосі дороги. Зробивши зупинку, ОСОБА_3 надав документи. Потім йому було подано знак, що він може їхати далі. ОСОБА_3 почав рух з невеликою швидкістю по правій полосі. В цей час водій автомобіля RENAULT ZОE, державний номер НОМЕР_1 , почав перестроюватися в праву сторону, перед транспортним засобом ОСОБА_3 . Внаслідок маленької дистанції між транспортними засобами він не втиг загальмувати, відбулася зіткнення лівою стороною автомобіля MITSUBISHI LANCER у праві пасажирські двері, після чого RENAULT ZОE, продовжив свій рух, вирвав передній бампер автомобіля MITSUBISHI LANCER. Після ДТП мобільний блок-пост поїхав у невідомому напрямку. ОСОБА_3 викликав працівників поліції;

-письмові пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що стояв мобільний блок-пост, співробітник ТЦК подав сигнал зупинитися. ОСОБА_1 рухаючись у лівій смузі подав правий сигнал повороту, почав перестроюватися в паву смугу для зупинки. Водій, який стояв на мобільному блок посту MITSUBISHI LANCER, державний номер НОМЕР_2 не переконавшись в безпеці руху, скоїв удар в праву частину автомобіля, коли ОСОБА_1 був в правій смузі. Автомобіль зазнав значних ушкоджень в результаті ДТП. Автомобіль MITSUBISHI LANCER стояв в правій смузі надававши документи співробітнику ТЦК, почав рух не переконавшись в безпеці, що призвело до зіткнення;

-фотографії, які були приєднані до матеріалів справи, на яких відображено взаємне розташування обох автомобілів після ДТП та їх пошкодження.

В суді апеляційної інстанції адвокат Шулєва О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснила, що вона повністю підтримує доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити, наполягає на тому, що 10.03.2025 року саме з підстав того, що водієм ОСОБА_1 не було дотримано п. 10.3 Правил дорожнього руху і відбулося зіткнення. ОСОБА_3 рухався в своїй полосі руху (правій), нікуди не перестроювався, тобто на момент коли транспортний засіб RENAULT ZОE перестроювався у праву смугу руху автомобілів, транспортний засіб MITSUBISHI LANCER вже рухався в цій полосі, даний факт підтверджується наданими фотографіями, на яких видно механізм ушкоджень транспортних засобів при ДТП.

ОСОБА_1 , а також його адвокат Ліпаткіна Е.В., заперечували проти задоволення апеляційної скарги, та пояснили, що ОСОБА_1 перед тим, як перестроюватися в праву полосу руху, бачив, що водій транспортного засобу MITSUBISHI LANCER був припаркований та надавав свої документи працівникам ТЦК, які його зупинили. Проте, в той час, як він мав намір перестроюватися у праву полосу руху автомобілів, щоб зупинитися, водій транспортного засобу MITSUBISHI LANCER почав свій рух не впевнившись у тому, що такий маневр буде безпечним та не створить перешкод для руху іншим транспортним засобам.

Виходячи з положення ст. 124 КУпАП об`єктивною стороною правопорушення є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У п. 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.3.б ПДР України передбачено, що водії повинні бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

З огляду на досліджені під час апеляційного розгляду справи докази, з урахуванням схеми місця ДТП, наданими фотокартками, наданими письмовими поясненнями водіїв, наданими поясненнями їх представників у судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_3 10.03.2025 року рухався на своєму автомобілі MITSUBISHI LANCER, державний номер НОМЕР_2 по вул. Мельницькій в м. Одеса, коли його було зупинено на мобільному блок-посту. Після перевірки документів, ОСОБА_3 знаходячись у своїй полосі руху, продовжив свій рух. В той час, як на мобільному блоку-пості, було зупинено також транспортний засіб RENAULT ZОE, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . ОСОБА_1 почав перестроюватися у праву смугу руху автомобілів, при цьому в порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху не надав дорогу транспортному засобу MITSUBISHI LANCER, який вже рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтися.

Отже, виконуючи поворот праворуч ОСОБА_1 повинен був надати перевагу в русі автомобілю, який вже рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися.

У даному випадку, пояснення водія ОСОБА_1 про те, що водій ОСОБА_3 перед тим, як почав рухатися, повинен був впевнитися в тому, що це не спричинить небезпеки для інших водіїв є неспроможним, та суперечить доказам, які містяться у матеріалах справи.

Так із наданих фотографій, вбачається, що транспортний засіб MITSUBISHI LANCER знаходився у правій смузі для руху автомобілів, стояв рівно, що свідчить про те, що він рухався, а не був припаркований і тільки почав свій рух. Натомість траєкторія руху автомобіля RENAULT ZОE та механізм ушкоджень на транспортних засобах, свідчить про те, що він перестроювався в праву смугу руху автомобілів в той час, як по ньому вже рухався транспортний засіб MITSUBISHI LANCER.

Отже, надані пояснення всіх учасників ДТП, не суперечать, а доповнюють один одного, а також узгоджуються із іншими доказами у справі.

На переконання суду апеляційної інстанції, якщо б ОСОБА_1 дотримався п. 13.1 Правил дорожнього руху, у нього була можливість уникнути зіткнення із транспортним засобом MITSUBISHI LANCER, державний номер НОМЕР_2 .

Вказані висновки підтверджені протоколом про адміністративне правопорушення серії 10.03.2025 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями водіїв, фотографіями, яким надано належну правову оцінку.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, апеляційний суд приймає нову постанову про закриття провадження по справі з наступних підстав.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені ст. 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Між тим, логічне тлумачення абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

У зв`язку з закриттям по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разу закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується

Відповідно до положень ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Враховуючи, що правопорушення сталося 10.03.2025 року, то станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції спливли визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне додатково роз`яснити, що сторони конфлікту, що мав місце 10.03.2025 року, не позбавлені можливості, використовуючи принцип змагальності, доводити свої вимоги або заперечення у порядку цивільного судочинства, в тому числі і для встановлення особи, винної у цьому конфлікті.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2025 року якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити на підстав п. 7 ч. 1 ст. 247 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова