Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Гапончука В.В.,

з участю

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 Кобилинського А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кобилинського Андрія Олексійовича в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22.05.2025 року в місті Луцьк по вулиці Дубнівській керуючи транспортним засобом Mercedes Benz E250 днз НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Skoda Fabia днз НОМЕР_2 котрий рухався попереду. Під час дтп транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як порушення вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КпАП України (а.с.14-15).

Не погоджуючись із постановою судді захисник Кобилинський А.О. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій вважає постанову суду частково незаконною та необґрунтованою щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Вказує на те, що постанову суду щодо визнання ОСОБА_1 винним у ДТП не оскаржує, оскільки проаналізувавши свої дії розуміє, що не дотримався відповідної дистанції, а тому вчасно не зреагував, що призвело до ДТП.

Вважає, що суд першої інстанції при визначенні виду стягнення не враховано особу ОСОБА_1 , а саме те, що він раніше не притягувався до відповідальності за таке правопорушення, його дії є необережними, будь-яких обтяжуючих обставин немає. Крім того, суд не встановив майновий стан ОСОБА_1 та його спроможність сплатити штраф, оскільки працює неофіційно, є власником автомобіля.

Просить змінити постанову судді від 23.06.2025 року в частині накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.18-19).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КпАП України суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху і вчиненні адміністративного правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, а висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, ґрунтуються на наявних та доведених належним чином, досліджених в судовому засіданні доказах.

Постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2025 року в частині факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, ОСОБА_1 та іншими учасниками не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 КпАП України перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.

Разом з тим, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови в частині накладеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами апелянт вказує на те, що при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 судом не було враховано обставини, що пом`якшують відповідальність, зокрема те, що останній проаналізував свої дії та розуміє, що не дотримався відповідної дистанції, а тому вчасно не зреагував, що призвело до ДТП. Окрім цього не враховано дані про особу ОСОБА_1 , а саме те, що він раніше не притягувався за таке правопорушення, тобто вчинив його вперше, його дії є необережними, будь-яких обтяжуючих обставин немає. Також судом не встановлено майновий стан ОСОБА_1 та його спроможність сплатити штраф, оскільки працює неофіційно, є власником автомобіля.

Апеляційний суд вважає, що дані доводи апелянта на висновок суду першої інстанції в частині накладеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не впливають з врахуванням наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст.33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція статті 124 КпАП України передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

З системного аналізу норм Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного впливу.

Також слід зазначити, що судова дискреція (судовий розсуд) охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Встановлено, що обираючи вид та розмір стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, суд першої інстанції врахував грубість порушення допущеного ОСОБА_1 , а також його умисність, адже ОСОБА_1 бачив рух автомобіля Skoda, міг та був зобов`язаний в силу вимог п.12.1 Правил дорожнього руху контролювати рух свого транспортного засобу, так щоб уникнути ДТП чого не зробив в результаті чого і сталося зіткнення, вказане слідує із дослідженого судом відеозапису події. При цьому ОСОБА_1 не проявив жодного каяття у вчиненому, а навпаки вважав, що його дії, були правомірними.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що враховуючи позицію ОСОБА_1 , його виправлення у даному випадку неможливе без позбавлення його права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Адміністративне стягнення у вигляді штрафу є занадто м`яким та не дозволить ОСОБА_1 зробити висновки із своєї неправомірної поведінки та не допустити її у майбутньому.

За наведених обставин апеляційний суд погоджується з мотивами, наведеними у судовому рішенні, щодо обрання ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, вперше притягується до адміністративної відповідальності за чинення такого правопорушення, його дії були необережними, будь-яких обтяжуючих обставин немає, має спроможність сплатити штраф, а призначена судом санкція у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців унеможливить його роботу і ускладнить фінансове забезпечення його родини, не є підставою для зміни накладеного адміністративного стягнення.

Апеляційний суд вважає, що накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення буде необхідним та достатнім для попередження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні нових адміністративних правопорушеннях.

Це рішення суду належним чином обґрунтовано і сумнівів у його правильності щодо доцільності застосування адміністративного стягнення, обраного судом ОСОБА_1 , не викликає.

Відповідно усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені ним та його довірителем в ході розгляду справи апеляційним судом щодо незаконності судового рішення в частині накладеного стягнення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності та пом`якшення йому накладеного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

З урахуванням наведеного приходжу до висновку, що постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2025 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КпАП України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Кобилинського Андрія Олексійовича в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.