Справа № 194/878/25
Номер провадження 3/194/342/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, в режимі відео конференції за участю захисника Довгополої О.О., потерпілої ОСОБА_1 , відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Авдіївка Донецької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 154 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №524962 від 06.06.2025 року, складеним інспектором СРПП СП ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Колоколовим С.О., ОСОБА_3 , 01.06.2025 року приблизно о 18-00 год. біля буд. 5 по вул. Михайла Грушевського в м. Тернівка, собака стаф-пит, абрикосового кольору віком 7 років по кличці «Кіра» внаслідок якої спричинила тілесні ушкодження та фізичну біль ОСОБА_1 , чим порушила чинне законодавство та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

ОСОБА_2 надала до суду письмову заяву, в якій вину у скоєному не визнає та просить розглядати справу без її участі, за участі її адвоката. Також зазначила, що собаку вона не вигулювала, а перебувала з собакою на повідку біля під`їзду будинку, в якому проживає. До неї підійшла знайома ОСОБА_1 , яка в ході розмови похлопала її по плечу та по голові, чим таким жестом спровокувала собаку на захист. Раніше агресії собака не проявляв.

Захисником ОСОБА_2 адвокатом Довгополою О.О. в судовому засіданні та в письмову порядку подавалось клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 154 КУпАП, в діях ОСОБА_2 з огляду на таке: 1) неналежний опис суті порушення, оскільки необхідне встановлення факту порушення правил утримання тварин; 2) неправильне зазначення прізвища порушника в протоколі про адміністративне правопорушення; 3) різні ідентифікуючі ознаки собаки в протоколі та документах на собаку; 4) власником собаки є інша особа у відповідності до документів, а не ОСОБА_2 , що виключає можливість застосування відповідно до санкції статті конфіскацію собаки; 5) працівниками поліції не виконано вимоги щодо тимчасового вилучення тварини; 6) протокол складено пізніше (06.06.2025 року), а не в день події (01.06.2025 року).

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вислухавши захисника, допитавши потерпілу та свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З`ясовуючи вказані обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини 3 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в невідведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, є суспільні відносини у сфері ветеринарної безпеки та охорони здоров`я населення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, полягає у порушенні правил тримання собак і котів, а суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини як у формі прямого або непрямого умислу.

Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між порушенням правил тримання собак та настанням наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Таким чином, враховуючи, що диспозиція ст. 154 КУпАП є бланкетною, при складанні протоколу, необхідно викласти суть правопорушення виходячи з частини першої статті з посиланням на відповідний нормативно-правовий акт, що стосується правил утримання собак та котів і який затверджуються відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, а тільки після цього зазначати наслідки у виді заподіяння шкоди, як це передбачено ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Також, згідно статті 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», дозволяється утримувати домашніх тварин у вільному вигулі на ізольованій території, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.

Крім того, згідно статті 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку супроводжуваної домашньої тварини; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ст.ст. 1, 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» встановлено, що собаки відносяться до домашніх тварин. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 1187 ЦК України собаки віднесені до джерел підвищеної небезпеки.

Крім того, ст. 3 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначено, що дія цього закону поширюється на відносини, що виникають у зв`язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб, з урахуванням вимог щодо благополуччя тварин, зокрема домашніх тварин.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що вона 01.06.2025 року о 18-00 год. прийшла за адресою : АДРЕСА_1 . Так, коли вона прогулювалась біля буд. АДРЕСА_2 , до неї підійшла ОСОБА_2 та її вкусила собака, яку на повідку тримала ОСОБА_2 . Собака коричневого кольору, не знає якої породи, але великий. Зазначає, що їй викликали швидку. Внаслідок укусу собаки у неї була рана, яку вона виліковує вже 38 днів. Також, вона купувала собі ліки на 6712 грн., проходила лікування в лікарні №4 м. Павлоград, де їй ставили 60 уколів та 25 крапельниць, а також зробили 2 операції. Зазначає, що господарка собаки ОСОБА_2 кошти, які вона витратила на лікування не відшкодувала, та вибачень не просила. Також зазначає, що чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_4 вийшов вже після того, як її вкусив собака. Також, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були на місці події. Будь-яких дій, щоб спровокувати собаку (хлопання по плечам, обніми власниці, махання руками), вона не вчиняла

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що в той день вона гуляла з дитиною біля свого будинку, а саме біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_2 . Вона бачила як ОСОБА_1 підійшла до ОСОБА_2 , яка була з собакою, та почала спілкуватись. Так, під час розмови собака вкусив ОСОБА_1 , від чого вона почала кричати. Зазначає, що ОСОБА_1 собаку не провокувала, вона просто спілкувалась, однак собака вкусив потерпілу. Укушена рана на нозі була велика, та з неї йшла кров. Після цього ОСОБА_2 відвела собаку додому, та зазначала, що відшкодує завдану шкоду. Однак, коли приїхала швидка та поліція, ОСОБА_2 відмовилась проїхати з потерпілою в лікарню. Також зазначає, що собака був коричневого кольору, породи стафф, який був на прив`язі, однак без намордника.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що 01.06.2025 року після 18-00 год. вона була на вулиці біля другого під`їзду за адресою: АДРЕСА_2 . Самої події вона не бачила, оскільки вона була в 3-5 метрах від потерпілої, однак вона вже бачила, коли ОСОБА_1 сиділа на землі з укушеною раною на нозі. Так, у ОСОБА_1 була укушена велика рана на лівій нозі, з якої текла кров. ОСОБА_5 надавала медичну допомогу ОСОБА_1 . В той же день, ОСОБА_2 зазначала, що відшкодує всю завдану шкоду ОСОБА_1 , однак в подальшому їхати в м. Павлоград з потерпілою відмовилась. Зазначає, що собака був коричневого кольору, породи стафф, кличка Кіра. Також, зазначає, що ця собака зараз гуляє без намордника та до цього собака агресивно поводила себе з людьми.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що його дружина вийшла на вулицю з собакою, де зустріла потерпілу, та собака вкусила потерпілу. Власник собаки він, та порода зазначена у протоколі не правильно. На даний час він домовився з потерпілою про відшкодування шкоди.

Так, на підтвердження винності ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП працівником поліції додано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №524962 від 06.06.2025 року; рапорт працівника поліції від 01.06.2025 року; письмова заява ОСОБА_1 від 05.06.2025 року; письмові пояснення ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_2 від 05.06.2025 року; копія паспорту собаки.

Згідно копії паспорту на тварину, вбачається, що ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , є власником собаки по кличці «Кіра», дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , стать жіноча, порода стаф.терьєр, масть (колір) пісочний.

Згідно наданих ОСОБА_1 квитанцій, вбачається, що остання в період з 02.06.2025 року по 10.06.2025 року придбавала ліки на загальну суму 6 721,19 грн.

Згідно листа КНП «ЦПМСД м. Тернівка» ТМР від 08.07.2025 року №271/01-01-24 ОСОБА_1 зверталась за медичною допомогою до сімейного лікаря КНП «ЦПМСД м. Тернівка» ТМР ( ОСОБА_5 ) 02.06.2025 року о 09-31 год. у зв`язку з травмою (рвана рана), яку вона отримала від укусу собаки. Лікування не призначалось. Була відразу направлена на консультацію до травматолога.

Згідно долученої до листа виписки огляду сімейного лікаря від 02.06.2025 року, ОСОБА_1 має рвану травму, укус тварини, пошкодження БДУ. Виписано направлення до лікаря-травматолога.

Згідно листа КНП «ПЛІЛ» ПМР від 16.07.2025 року №1396, за даними медичної системи ОСОБА_1 в період часу з 01.06.2025 по 09.06.2025 року за медичною допомогою до КНП «ПЛІЛ» ПМР не зверталась.

Згідно долученої фото таблиці стороною захисту, вбачається зображення трьохповерхового будинку з двома під`їздами. Біля другого під`їзду вбачається розташування кущових насаджень, які з огляду на позицію сторони захисту заважали свідкам бачити подію, яка ставиться у провину ОСОБА_2 .

Суд зауважує, що щільність кущових насаджень, які розташовані біля другого під`їзду, та відповідно біля місця події, не є такою, яка б позбавляла повною мірою бачити свідкам, які перебували біля першого під`їзду, обставини події. Так, відповідно листя кущів, які розташовані здебільшого вище, дійсно могли завадити огляду, в той час як, внизу куща вбачається лише гілля та вільна для огляду територія, з якої дійсно свідки могли бачити обставини події. Відтак, доводи сторони захисту з цього приводу не приймаються.

Також, з приводу посилання сторони захисту, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно іншої особи (зазначення «Філіпська»), суд зазначає, що ОСОБА_2 зі змістом протоколу була ознайомлена, про що ставила свій підпис, втім будь-яких зауважень з приводу його складання не надала, як і не зазначила щодо неправильності зазначення свого прізвища.

В судовому засіданні не встановлено факту, що протокол був складений відносно іншої особи, оскільки всі встановлені факти стосувались події, які відбувались за участі ОСОБА_2 , про що у тому числі не було спростовано допитаними свідками та потерпілою, які визначали особу, яка притягується до адміністративної відповідальності саме як ОСОБА_2 , а не будь-яку іншу особу.

З приводу посилання сторони захисту, що протокол складено пізніше (06.06.2025 року), а не в день події (01.06.2025 року), суд зазначає, що ст. 254 КУпАП визначено про те, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Втім, посилання про необхідність складання протоколу в день вчинення правопорушення вказана норма не містить.

Так, суд зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №524962 від 06.06.2025 року, ОСОБА_2 ставиться в провину те, що 01.06.2025 року приблизно о 18-00 год. біля буд. 5 по вул. Михайла Грушевського в м. Тернівка, собака стаф-пит, абрикосового кольору віком 7 років по кличці «Кіра», внаслідок якої спричинила тілесні ушкодження та фізичну біль ОСОБА_1 , чим порушила чинне законодавство та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

В той же час, з огляду на те, що у працівника поліції під час складання адміністративного протоколу та направлення зібраних матеріалів до суду була наявна копія паспорту на тварину, суд вважає незрозумілим зазначення працівником поліції іншої породи тварини та її ідентифікуючих ознак в протоколі про адміністративне правопорушення. Також, працівником поліції під час складання адміністративного протоколу не зазначена об`єктивна сторона правопорушення, передбачена ст. 154 КУпАП.

Так, в паспорті собака зазначена так: по кличці « ОСОБА_8 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , стать жіноча, порода стаф.терьєр, масть (колір) пісочний; в той час як в протоколі зазначено: собака стаф-пит, абрикосового кольору віком 7 років по кличці «Кіра».

Таким чином, вже з моменту складення протоколу поліцейським допущено порушення щодо вірного зазначення ознак собаки, що призводить до неможливості ідентифікації тварини для визначення об`єктивної сторони порушення правил утримання собаки, яке в подальшому могло б завадити при вирішенні питання можливої конфіскації тварини.

Окрім того, з формулювання інкримінованого правопорушення не зрозумілою є об`єктивна сторона правопорушення, яка ставиться в провину ОСОБА_2 . Так, в протоколі зазначено про те, що «собака стаф-пит, абрикосового кольору віком 7 років по кличці «Кіра», внаслідок якої спричинила тілесні ушкодження та фізичну біль ОСОБА_1 ». Натомість, остається не розкритою дія внаслідок укусу, чи іншої дії, собакою була завдана фізична біль та тілесні ушкодження потерпілій.

З огляду на те, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 154 КУпАП не є самостійною дією при визначенні об`єктивної сторони правопорушення, а містить зазначення того, що складом правопорушення є дії, які передбачені частиною першою статті 154, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, відтак, суть правопорушення необхідно викладати виходячи з частини першої вищевказаної статті.

Натомість в протоколі про адміністративне правопорушення зміст таких дій взагалі не розкривається, а посилання на таку дію, з огляду на склад ч. 3 ст. 154 КУпАП, відсутнє.

Окрім того, в силу того, що ст. 154 КУпАП є бланкетною, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на відповідний нормативно-правовий акт, що стосується правил утримання собак та котів.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, особа, яка складає протокол повинна викласти суть правопорушення з посиланням на конкретний пункт нормативно-правових актів, що встановлюють вимоги до утримання та поводження з домашніми тваринами, чого відповідно працівником поліції зроблено не було.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, викладеної зокрема в рішенням «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Суд наголошує, що він є безстороннім та повинен бути неупередженим при розгляді справи, у зв`язку з чим позбавлений права самостійно змінювати обставини викладені в протоколі, а обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, такий виклад обставин у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №524962 від 06.06.2025 року стосовно ОСОБА_2 не дає можливості визначитись із належною правовою кваліфікацією її дій, щоб зробити висновок чи порушила вона вище зазначені норми чинного законодавства, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.154 КУпАП.

Судом не спростовується факт спричинення тілесних ушкоджень та фізичної болі ОСОБА_1 , з огляду на допитаних в судовому засіданні свідків та наявних в матеріалах справи доказах, натомість, склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП в фабулі протоколу не розкритий, що є підставою для закриття провадження у справі.

Суд наголошує на необхідності дотримання вимог Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особами, які утримують домашню тварину, які повинні забезпечувати наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання.

З огляду на це, не заслуговує на увагу посилання сторони захисту про те, що власником собаки є інша особа, оскільки факт того, що ОСОБА_2 утримує собаку по кличці «Кіра», порода стаф.терьєр, масть (колір) пісочний, не спростований як самою ОСОБА_2 так і допитаними в судовому засіданні потерпілою, та свідками, що відповідно не звільняє останню від обов`язку щодо дотримання визначених правил утримання домашньої тварини.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення йде своїм корінням у більш загальний принцип, втілений у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 2930). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, але Суд зобов`язаний дати відповідь на істотні аргументи сторони.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічне положення закріплено і уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України», визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

В зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 9, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін