Справа № 946/5626/25 Провадження № 3/946/1741/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року місто Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швець В.М., розглянувши матеріали адміністративних проваджень у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про здійснення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі: КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 396893 від 20 липня 2025 року, складеного поліцейським Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області Дяковим І.І., ОСОБА_1 притягується до відповідальності за те, що 20 липня 2025 року в 00 годин 05 хвилин він в місті Ізмаїл по проспекту Миру, 29, керував транспортним засобом «Audi» з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за здійснення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Волкогонов О.К. надав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення та пояснив, що провина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення не доведена, вважає, що протокол складено із суттєвими порушеннями.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника, суд доходить наступних висновків.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі: Правила), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є діяння, яке полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, що може вчинятися шляхом дії/бездіяльності у формах: 1) вчинення дій, які заборонені правилами; 2) невиконання дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення у даному випадку є отримана поліцейським в установленому порядку відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень Правил, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Працівниками поліції під час спілкування не доведено водію ОСОБА_1 про допущення ним будь-яких порушень Правил, за які його було зупинено, що у свою чергу стало б підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за відповідне правопорушення, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такі висновки виходять з постанови Одеського апеляційного суду від 06 березня 2023 року по справі № 495/489/23, які повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

Також суд звертає увагу, що однією з підстав (у сукупності) для скасування протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності може бути «не повідомлення про проведення зйомки на боді-камеру», що не було зроблено працівниками поліції (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 524/832/17, адміністративне провадження № К/9901/23762/18).

Також суд враховує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Так, в п.10 протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що до нього додаються пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак у матеріалах справи зазначені пояснення фактично відсутні. Їх не було долучено ані в письмовому, ані в електронному вигляді. Це є істотним порушенням вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, яка передбачає обов`язок посадової особи занести до протоколу пояснення особи, яка притягається до відповідальності, а також додати відповідні матеріали до справи. Відсутність таких пояснень свідчить про порушення прав особи на захист. Крім того, у тому ж у п. 10 зазначено, що до протоколу додається корінець, однак жодного підтвердження про його вручення особі немає. Сам корінець як частина процесуального документа також відсутній як у матеріалах справи, так і у володінні особи, щодо якої складено протокол. Така обставина свідчить про недотримання вимог ст. 254 КУпАП щодо належного оформлення протоколу і повідомлення особи про суть правопорушення, що їй інкримінується.

Окрім того, у п.1 протоколу про адміністративне правопорушення датою та часом його складання зазначено: 20 липня 2025 року, о 01 година 32 хвилина 47 секунда. В той же час у розділі опису обставин вчинення правопорушення вказано час події 00 годин 05 хвилин. У направленні на проходження медичного огляду на стан сп`яніння зазначений інший час 01 година 00 хвилин. Вказані розбіжності свідчать про відсутність логічної послідовності подій та значний розрив часу, що викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності викладених у протоколі відомостей. До того ж вони є суттєвими, адже відповідно до ст. 256 КУпАП протокол повинен містити точний час вчинення адміністративного правопорушення, а також послідовність дій уповноваженої особи. Такі неточності у процесуальному документі унеможливлюють достовірну перевірку обставин справи та ставлять під сумнів належність і допустимість складених матеріалів. Також у п. 4 протоколу про адміністративне правопорушення вказано адресу особи, яку притягують до адміністративної відповідальності. Проте у направленні на проходження медичного огляду зазначено іншу адресу, яка не відповідає тій, що наведена у протоколі.

Така розбіжність є суттєвою, оскільки встановлення особи порушника та її ідентифікація - ключові елементи під час фіксації правопорушення. Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі мають бути вказані достовірні дані особи, зокрема правильне місце її проживання чи перебування. Відсутність узгодженості між документами у частині адреси може свідчити про: або неналежну ідентифікацію особи під час складання процесуальних матеріалів, або про формальний, шаблонний підхід при оформленні документів, або про ймовірну помилку, що в результаті ставить під сумнів достовірність даних у справі.

Наявність таких суперечностей є підставою для розумних сумнівів щодо об`єктивності та належності складених матеріалів справи.

Також суд враховує, що у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів, доданому до матеріалів провадження, відсутні відомості про дату та час проведення огляду, що є суттєвим порушенням вимог п. 6 Постанови Кабінету міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року та п. 2.4 наказу Міністерства охорони здоров`я № 145 від 07 березня 2013 року. Згідно з чинним порядком, акт повинен містити чітке зазначення дати і точного часу проведення огляду, оскільки саме ці дані дозволяють простежити зв`язок між подією та моментом фіксації стану особи, що має вирішальне значення для оцінки доказів. Крім того, у розділі «Огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками» вказано лише один симптом, тоді як відповідно до Методичних рекомендацій та Порядку проведення огляду на стан сп`яніння має бути зазначено всі виявлені ознаки, а саме щонайменше чотири, таких як: запах алкоголю з рота, порушення координації рухів, нестійка хода, різка зміна кольору шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови тощо. Зазначення лише одного симптому є недостатнім обґрунтуванням для направлення особи на огляд із використанням спеціального технічного засобу. Така процедура могла бути проведена без законних підстав, що ставить під сумнів ймовірні результати огляду як належний доказ. Таким чином, зазначені порушення процедури складання протоколу є підставою для визнання його недопустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки вони ставлять під сумнів дотримання принципів законності, об`єктивності та забезпечення права на захист.

Також суд враховує, що проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі за текстом Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі за текстом Порядок).

Вимогами ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вимогами п. 8, 12 Інструкції також передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що у разі не проходження огляду за допомогою технічних засобів або відмови в його проходженні, або незгоди з його результатами, водію має бути запропоновано пройти такий огляд в закладах охорони здоров`я. Лише після відмови від проходження огляду у закладах охорони здоров`я можна констатувати наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, а саме відмови в проходженні огляду на стан сп`яніння.

Оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку, пункт 6 розділу ІХ Інструкції).

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції зобов`язаний запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Одеського апеляційного суду, викладених у постановах по справам № 946/4461/22 від 19.09.2022 року, № 501/1860/22 від 18.10.2022 року, № 522/19976/22 від 07.11.2022 року, № 947/4247/22 від 16.01.2023 року, № 947/22946/22 від 07.03.2023 року.

Крім того, положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що відео фіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото-і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до положень п. 1.3, п. 3.3. Розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції».

Наказом МВС України № 1026 від 18.12.18 затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Згідно п. 4 розділу ІІ Інструкції, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відео реєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відео реєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відео реєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення.

На підтвердження провини ОСОБА_1 працівниками поліції надано диск з відеозаписами, на якому міститься шість відео файлів:

1)00000__0001A (далі відео 1);

2)00000__0002A (далі відео 2);

3)00000__0003A (далі відео 3);

4)00000__0004A (далі відео 4);

5)00000__0005A (далі відео 5);

6)00000__0006A (далі відео 6),

а також відеозапис з відеорегистратора автомобіля поліцейських - Whats App Video 2025-07-20 at 08.41.34.mp4 (далі - відео 7).

За результатами дослідження вказаних відеоматеріалів в судовому засіданні можна зробити висновок як щодо відсутності фіксування знаходження ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, так і щодо порушення процедури оформлення адміністративних матеріалів працівниками поліції.

Так, відео 7 не містить ніякої доказової інформації щодо підтвердження знаходження ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, його зупинки і т.п. Взагалі, зазначений на цьому відео час 08.41.34. - не відповідає часу, вказаному в інших матеріалах.

На наступних відео вбачається хронологія та послідовність складання адміністративних матеріалів, яка не відповідає чинному законодавству.

Так, з відео 1 вбачається час зупинки - 00 годин 33 хвилини 30 секунд, запропоновано пройти тест на місці, на що отримана відмова. На пропозицію пройти огляд в медичному закладі ОСОБА_1 погодився в 00 годин 35 хвилин, потім в 00 годин 41 хвилину, в 00 годин 44 хвилини працівники поліції разом із ОСОБА_1 їдуть в лікарню. При цьому, як вже зазначалося вище, в направленні на проходження медичного огляду на стан сп`яніння був зазначений час 01 година 00 хвилин, тобто на момент поїздки до медичного закладу направлення ще не було. На відео 2 зафіксований якась розмова, до того ж пошепки, направлення ще досі не складається. На відео 3 о 01 годині 04 хвилині поліцейській пропонує ОСОБА_1 пройти до лікарні, а о 01 годині 06 хвилині починає виписувати направлення, при цьому не вірно зазначає прізвище ОСОБА_1 СаВустян, яке потім було виправлено шляхом закреслення зайвої букви «в». 01 годині 10 та 11 хвилинах ОСОБА_1 відмовляється проходити тест, але незрозуміло який саме тест, працівники поліції це не вточнювали. В цей же час поліцейські починають роз`яснювати ОСОБА_1 його права, які зводяться лише до цитування ст. 63 Конституції, пори цьому права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені, зокрема, ст. 268 КУпАП, працівники поліції навіть не згадують, не те що роз`яснюють. В тому числі не роз`яснено право на правову допомогу, що також є суттєвим порушенням з боку працівників поліції. На відео 4 о 01 годині 19 хвилині фіксується заповнення ще одного направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння і його вручення ОСОБА_1 (до того із не вірним і не виправленим прізвищем ОСОБА_2 ). Тоді ж заповнюється Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів, тобто, не на місці зупинки, не з зазначенням необхідної кількості ознак сп`яніння - лише різкий запах алкоголю з порожнини рота (при цьому в протоколі зазначена ще й порушення мови), без зазначення моделі драгера тощо, та без позначення дати та часу, як вже вказано вище. О 01 годині 23 хвилині ОСОБА_1 знайомлять з актом, о 01 годині 25 хвилині повідомляють по можливість надання пояснень, на що останній заявляє, що він не відмовляється ні від чого, тім не менш вже о 01 годині 33 хвилині поліцейський роздруковує протокол про адміністративне правопорушення. Далі, з відео 5 вбачається, що ОСОБА_1 не надано копію протоколу, не зроблено в протоколі необхідної відмітки про відмову від його отримання, відео 6 не містить ніякої доказової чи пізнавальної інформації.

Однак, згідно з вище наведеними нормами, працівники поліції мали дотримуватися наступного порядку вчинення дії, направлених на встановлення порушень вимог п. 2.5 Правил: 1) запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки; 2) у разі, якщо ОСОБА_1 відмовиться заповнити направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я; 3) вручення направлення ОСОБА_1 ; 4) у разі, якщо ОСОБА_1 відмовиться від отримання направлення або від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я після врученого йому направленні скласти протокол про адміністративне правопорушення. Проте, працівниками поліції не було дотримано порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, в частині виконання встановленої чинним законодавством послідовності дій уповноважених осіб на складання матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, а саме: після отримання відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не заповнили відповідне направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, не вручили таке направлення ОСОБА_1 , а запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я лише усно, коли в свою чергу мали спочатку заповнити направлення, вручити його ОСОБА_1 та лише після цього, у разі відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, мали право на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, такий огляд слід визнати недійсним, відповідно до п. 5 ст. 266 КУпАП.

Більш того, наявність вищезазначених суперечностей в часі дає вагомі підстави вважати недостовірними всі відомості, внесені до протоколу серії ЕПР1 № 396893 від 20 липня 2025 року.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП при складенні протоколу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У розумінні положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. При цьому ст. 7 КУпАП визначає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, мають бути забезпечені права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право користуватись юридичною допомогою адвоката. Дотримання цього права, полягає в тому, що фактично в момент, коли поліцейським виявлені ОЗНАКИ алкогольного сп`яніння і він пропонує пройти тест, то це аналогія ПІДОЗРИ, а протокол - це ОБВИНУВАЛЬНИЙ АКТ, тому з моменту підозри в контексті рішень Європейського суду з прав людини у цієї особи виникає право на захист.

Однак, з оглянутих відео вбачається, що працівниками поліції взагалі не були роз`яснені права ОСОБА_1 .

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що працівниками поліції, якими було складено протокол відносно ОСОБА_1 істотно порушені та обмежені його процесуальні права, в тому числі право на захист.

Підсумовуючи вищенаведене, слід дійти висновку, що висновки працівників поліції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Для встановлення «обґрунтованості висунутого обвинувачення» у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини «поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Безумовні докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення відсутні, а наявні докази не становлять собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, а також наявність інших допущених порушень з боку працівників поліції як окремо, так й в їх сукупності, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 130, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_1 від 08 липня 2017 року на ім`я ОСОБА_1 повернути власнику - ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду В.М.Швець