Провадження № 3/522/3923/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Коваленко В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли із Головного управління ДПС в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, директора ТОВ «Корн Карго», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, директор ТОВ «Корн Карго», ОСОБА_1 порушив порядок ведення податкового обліку згідно акту первірки №153/34-00-04-02-01 від 08.05.2025 року, а саме:п.46.1 ст.46, п.п.49.18.1 п. 48.19 ст.49 Розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI (зі змінами та доповненнями), а саме не подав податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2025 року, граничний термін подання податкової декларації з ПДВ за лютий 2025 року 20.03.2025 року, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.163-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до письмової заяви, просив розглядати справу без його присутності.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №154/34-00-04-02-01 за ч.1 ст.163-1 КУпАП від 08.05.2025 року, актом перевірки №153/34-00-04-02-01 від 08.05.2025 року та іншими матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст.163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення, кваліфікуються за частиною другою статті 163-1 КУпАП.

Відповідно до санкції ч.2 ст.163-1 КУпАП вказане правопорушення тягне за собою накладення штрафу у розмірі від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.

Керуючись ч.2 ст.163-1, ст.ст. 9, 24, 33, 34, 35, 38, 221, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Вадим КОВАЛЕНКО