Справа № 738/247/25
№ провадження 3/738/125/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складі:

судді Савченко О.А.

секретарів Лях Н.М., Шугалій А.С.,

представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Клострейх О.В.,

pозглянувши у відкритому судовому засіданні матеpiали про притягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адмiнiстративнi пpавопоpушення,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 26 січня 2025 року о 01 годині 04 хвилини по вулиці Остреченська в м. Мена Корюківського району Чернігівської області керував автомобілем марки Daewoo LANOS державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився шляхом продування приладу «Алкофор 505» на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду 0,747‰.

Таким чином, своїми дiями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, доручив свої інтереси в судовому засіданні представляти Юридичній компанії «ПРАСОЛОВ та ПАРТНЕРИ». Крім цього, ОСОБА_1 подав до суду клопотання про зупинення провадження по справі, у зв`язку з проходженням ним військової служби під час дії воєнного стану, в задоволенні якого постановою Менського районного суду Чернігівської області від 03 липня 2025 року було відмовлено.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Клострейх О.В. в судовому засіданні пояснила наступне. ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ та учасником бойових дій. На місце події працівники поліції ВСП не викликали. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення допущені чисельні порушення вимог чинного законодавства України працівниками поліції, а саме порушено огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки з відео фіксації адміністративного правопорушення видно, що ОСОБА_1 перебував у адекватному стані і заперечував, що вживав алкогольні напої, а тому ознака «запах алкоголю з порожнини рота» є сумнівним. Крім цього, захисник послалась на те, що відносно ОСОБА_1 працівниками поліції використовувався такий засіб вимірювання щодо якого в органів державного контролю є суттєві зауваження, а тому результати огляду викликають сумніви щодо їх коректності та взагалі законності використання такого медичного виробу. Посилаючись на вищевказані обставини, адвокат просила закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим, адвокатом було подано клопотання про призначення відносно ОСОБА_1 покарання з урахуванням принципу індивідуалізації, у разі доведення його вини в інкримінованому діянні поза розумним сумнівом, застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив всі обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і пояснив, що дійсно ОСОБА_1 керував автомобілем у час та місці вказаному у протоколі і був зупинений працівниками поліції. Після того, як від нього відчувся запах спиртного, йому було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння і після цього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи пояснення свідка, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Далі Суд звертає увагу на те, що частина перша статті 130 КУпАП в тому числі передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

Як встановлено в судовому засіданні, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами ОСОБА_1 керував транспортним засобом у час та місці зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення, чого не заперечує сама особа, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисник.

Разом з тим адвокат Клострейх О.В. посилається на порушення процедури освідування ОСОБА_1 , так як останній є військовослужбовцем і на засіб вимірювання вмісту алкоголю щодо наявності дійсного сертифікату відповідності.

З даного приводу суд зазначає наступне.

За змістом статті 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

У даному випадку ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом автомобілем Daewoo LANOS державний номерний знак НОМЕР_1 поза межами території будь-якої військової частини, як особа, що керує транспортними засобами і щодо якої були наявні підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння.

У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому, при проведенні огляду військовослужбовця водія, таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представника військової служби правопорядку не повинні запрошувати.

Стороною захисту не додано жодних відомостей про те, що вказаний автомобіль у встановленому порядку був закріплений (облікований) за відповідною військовою частиною і про те, що 26 січня 2025 року ОСОБА_1 , керуючи вказаним автомобілем, як водій, виконував обов`язки військової служби.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ст. 130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість стягнення обумовлена саме високим ступенем суспільної шкоди, яка завдається такими діяннями.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, передбачені вищевказаною статтею, та суттєвих недоліків не має. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки такі узгоджуються з іншими доказами по справі.

Вказуючи на те, що зобов`язані були вчинити працівники поліції, захисник залишила поза увагою положення розділу другого Правил дорожнього руху, згідно з якими поряд з гарантованими правами водія, існують обов`язки, які водій зобов`язаний неухильно виконувати і невиконання яких тягне за собою адміністративну відповідальність.

Отримуючи посвідчення водія та сідаючи за кермо будь-якого транспортного засобу, яке є джерелом підвищеної небезпеки, ОСОБА_1 повинен був неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, якими категорично заборонено керування транспортними засобами, окрім іншого, з ознаками алкогольного сп`яніння, у стані алкогольного сп`яніння та навіть просто стомленому водію.

Щодо приладу, яким проводилось вимірювання вмісту алкоголю у ОСОБА_1 , то у суду не виникає сумнівів щодо його коректності і законності, оскільки згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки чинного до 16 квітня 2025 року слідує, що Газоаналізатор Алкофор 505 відповідає вимогам ДСТУ 8950 (а.с.8).

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 230471 від 26.01.2025, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів відповідно до положень ст.251 КУпАП, Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, рапортом, Актом огляду, Тестуванням на алкоголь, довідкою про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія та відеофіксацією адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкцією ст. 130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення для водіїв, а саме накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тобто, позбавлення права керування транспортними засобами є основним, а не додатковим стягненням, а тому є обов`язковим до його накладення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Що стосується доводів про можливість застосування за аналогією закону правил ст. 69 КК України, то аналогія закону застосовується виключно, якщо відповідні суспільні відносини нормативно не врегульовані, тобто існує прогалина у законодавстві.

Однак, питання накладення адміністративного стягнення чітко врегульоване Главою 4 КУпАП і будь-якої прогалини в даному випадку не існує, як і підстав застосувати аналогію закону. Законодавець навіть окремо передбачив неможливість застосування до правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, звільнення від відповідальності за малозначність, що ще раз підкреслює його підвищену суспільну небезпечність.

З наведених вище мотивів слід відхилити доводи про можливість за аналогією закону застосувати до даних правовідносин положення ст.69 КК України.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, особу що притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, те, що він вперше протягом року притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надав суду будь яких доказів, що б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, яке на думку суду відповідає ступеню тяжкості даного правопорушення та запобігатиме вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

На підставі п. 12 статті 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного та кеpуючись ст.ст. 23, 40-1, 130 ч. 1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адмiнiстративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, який підлягає сплаті за реквізитами: ГУК у Чернігівській області/Чернігівська область/ 21081300, код отримувача (), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) р/р UA0025001, код класифікації доходів 21081300, призначення: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Роз`яснити правопорушнику, що у відповідності до положень статтей 307, 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Менського районного суду

Чернігівської області О.А.Савченко