КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 759/3296/25 Головуючий у суді першої інстанції - Жмудь В.О.
Номер провадження № 33/824/2772/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Русан А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Полянчуком Владиславом Богдановичем, на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року щодо притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №331062 від 15 травня 2025 року, водій ОСОБА_1 15 травня 2025 року о 11 годині 35 хвилин в місті Києві по вулиці Академіка Булаховського, 5 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на боді-камери 473415 та 470433. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення за місцем зупинки.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням захисник ОСОБА_1 - Полянчук В.Б. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вказує, що 15 травня 2025 року в момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , був вимушений відмовитися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки був обмежений в часі, так як є військовослужбовцем та проходить військову службу у складі Добровольчого формування №5 « ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т-2)» територіальної громади міста Києва, яке здійснює свою діяльність та знаходиться під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини НОМЕР_2 сил територіальної оборони Збройних сил України та зобов`язаний був з`явитися о 16 годині 00 хвилин в розпорядження військової частини для подальшого несення військової служби.

Таким чином, вищевикладені обставини вказують, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, а саме виконував наказ щодо забезпечення оборони України, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності, а позбавлення його права керування негативно вплине на можливість виконання бойових завдань та, як наслідок, на забезпечення оборони.

Зазначає, що працівники поліції діяли всупереч «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, оскільки направлення на огляд є законним виключно за наявності у водія, визначених вказаною Інструкцією, ознак сп`яніння. Відповідно до протоколу працівником поліції були зафіксовані такі ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 як: неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук.

Однак, дане твердження інспектора патрульної поліції не відповідає дійсності, оскільки із пояснень ОСОБА_1 та наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що він на протязі усього часу спілкування із працівником патрульної поліції поводить себе спокійно, координація рухів та мови у нього не порушена та він має цілком природне забарвлення шкіряного покриву.

Разом з тим, з відеозапису в матеріалах справи вбачається, що жодні ознаки сп`яніння в ОСОБА_1 відсутні, а вимога про проходження огляду на стан сп`яніння була вмотивована наявністю інформації в базі «Армор». Вказані обставини свідчать про безпідставність направлення на огляд ОСОБА_1 , оскільки встановлений порядок огляду не передбачає таких підстав для направлення на огляд водія як наявність інформації в базах даних.

В порушення вказаної вище вимог Інструкції №1452/735, співробітники поліції не ознайомлювали ОСОБА_1 , зі змістом направлення на огляд в закладі охорони здоров`я та не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння.

Дані обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому жодним чином не відображено порядку складення долученого до протоколу направлення. Також, на відеозаписі не зафіксовано жодних відомостей про те, що співробітники поліції пропонували ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я згідно наявного в матеріалах справи направлення.

Звертає увагу суду, що направлення, яке міститься в матеріалах справи не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом або ж про те, що воно було вручено йому під підпис. ОСОБА_1 стверджує, що йому ніхто не вручав копії направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не ознайомлював з його змістом.

Сторона захисту вважає, що наявна в матеріалах справи картка обліку адміністративного правопорушення не може бути визнана судом, як допустимий доказ на підтвердження кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, бо вказана картка не містить підпису уповноваженої службової особи, яка її сформувала.

Разом з тим зазначає, що працівники поліції під час виконання своїх службових обов`язків порушили вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1026 з огляду на наступне. Із записів вбачається, що працівники поліції примусово вимикали відеореєстратори, а також не зафіксували всі обставини події, зокрема не було зафіксовано всього процесу спілкування співробітників поліції з ОСОБА_1 та факту руху транспортного засобу.

Враховуючи викладене, захисник ОСОБА_1 - Полянчук В.Б. просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП або ж вирішити питання щодо можливості застосування аналогію закону та призначити більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 та його захисник адвокат Харчук О.П. підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Харчука О.П., які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Абзацами другим та четвертим частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями статті 52 цього Закону одним із таких органів державного контролю є Національна поліція.

Відповідно до абзацу третього частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №331062 від 15 травня 2025 року, водій ОСОБА_1 15 травня 2025 року о 11 годині 35 хвилин в місті Києві по вулиці Академіка Булаховського, 5 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на боді-камери 473415 та 470433. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення за місцем зупинки.Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.. (а.с.1-2).

У протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 жодних пояснень чи заперечень щодо змісту складеного протоколу не зазначив.

В матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 на огляд як водія транспортного засобу до КМНКЛ «Соціотерапія» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 травня 2025 року. У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів та виражене тремтіння пальців рук. (а.с.3)

В матеріалах справи міститься також постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4735633, згідно якої щодо ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (водій керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено») (а.с. 4).

З довідки «Админпрактика» ІПНП «Армор», наданої співробітниками поліції до суду, вбачається, що за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахується посвідчення водія НОМЕР_3 (а.с.5).

Також в матеріалах справи містяться відеозаписи працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 15 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 (а.с. 7)

На долучених до матеріалів справи відеозаписах зафіксовано,що працівники патрульної поліції зупинили водія автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , який виїхав з АЗС та не виконав п. 8.4В Правил дорожнього руху та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» (11:34:28). Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та працівник патрульної поліції провів на місці зупинки огляд водія на стан наркотичного сп`яніння (11:41:30). Після проходження огляду на місці зупинки працівник патрульної поліції повідомляє водію, що вбачає ознаки наркотичного та пропонує водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога (11:43:42). Під час розмови з водієм останній повідомляє, що він не хоче нікуди їхати та пропонує пройти на місці, працівник патрульної поліції роз`яснює особі порядок проходження огляду на місці (11:45:47) та повторно пропонує водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога на, що водій відмовляється (11:46:10). Надалі на відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції роз`яснив особі, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала й будь-яких зауважень чи заперечень ОСОБА_1 вказаному протоколі щодо його складення, зокрема, за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не зазначив.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння - неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів та виражене тремтіння пальців рук, виявлені працівниками поліції 15 травня 2025 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п.1,4 п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Вказане зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери працівника патрульної поліції.

Вказані докази спростовують доводи апелянта щодо недотримання працівниками поліції процедури проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також те, що працівниками поліції не надано достатніх доказів, що протокол відповідає нормам закону.

Посилання в апеляційній скарзі, що він був вимушений відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки був обмежений в часі, так як є військовослужбовцем та проходить військову службу у складі Добровольчого формування №5 «Теремки-2 (Т-2)» територіальної громади міста Києва та зобов`язаний був з`явитися о 16 годині 00 хвилин в розпорядження військової частини для подальшого несення військової служби апеляційний суд оцінює критично, оскільки як вбачається із відеозапису події, щодо зупинки та виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння відбулись об 11 годині 34 хвилин. Згідно до п. 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, - «з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення». Таким чином процедура проходження огляду на стані наркотичного сп`яніння в разі погодження ОСОБА_2 із законними вимогами працівників поліції мала б закінчитися до 14 години, що в подальшому дало можливість останньому своєчасно прибути в розташування військового підрозділу.

Таким чином, доводи, що він діяв у стані крайньої необхідності та виконував наказ щодо забезпечення оборони України, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності не можуть бути розцінені судом апеляційної інстанції обґрунтованими, оскільки водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_2 щодо можливості застосування аналогію закону та призначити більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, апеляційний суд вважає таке клопотання безпідставним оскільки нормами КУпАП не передбачено можливість застосування призначення більш м`якого стягнення, і застосування аналогії права в даному випадку є не можливим.

Посилання в апеляційній скарзі що направлення, яке міститься в матеріалах справи не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом або ж про те, що воно було вручено йому під підпис мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки вони не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість поданої апеляційної скарги.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 рокує законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Полянчуком В.Б., слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Полянчуком Владиславом Богдановичем, залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський