Єдиний унікальний номер: 378/925/25
Провадження № 3/378/307/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2025 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Гуртовенко Р. В., розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст. ст. 122-1 ч. 1, 130 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

За протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 382446 від 05.07.2025 року та серії ЕПР1 № 382474 від 05.07.2025р., ОСОБА_1 05.07.2025 року о 21 годині 09 хвилин в селищі Ставище по вул. Сергія Цимбала, 35, Білоцерківського району Київської області, керував моторолером марки "Honda Dio", державний номерний знак відсутній, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, при цьому керував вказаним моторолером з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук), від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився,чим порушив п. п. 2.4, 8.9б, 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, до суду подав клопотання про закриття провадження по справі, оскільки 05.07.2025р., близько 21 години 30 хвилин, він вів додому руками несправний моторолер, який взяв у товариша, щоб полагодити. Пройшовши приблизно 100 метрів, до нього під`їхали працівники поліції СПД № 1 ВП № 2 Білоцерківського РУП, які почали вимагати посвідчення водія. Оскільки він не керував транспортним засобом, тому відмовився від пред`явлення посвідчення водія. Після цього, працівники поліції СПД № 1 ВП № 2 Білоцерківського РУП поїхали, а до нього під`їхали інші працівники поліції 1 взводу 2 роти 2 батальйону ППП у місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП, які почали безпідставно його звинувачувати у керуванні моторолером в стані алкогольного сп`яніння і не зупинку на їхню вимогу, та вимагати надати їм посвідчення водія. Факт керування транспортним засобом та незупинку на вимогу працівника поліції не визнає, оскільки моторолером не керував, будь-яких доказів, що підтверджують факт керування не має.

Розглянувши справу, дослідивши її матеріали, вважаю за наступне.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.4 ПДР України водій на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 122-2 КУпАП настає виключно у разі невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Згідно п. 1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», правопорушення за ст. 130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Крім того, Верховним Судом в постанові від 20 лютого 2019 року в справі № 404/4467/16-а сформульовано правовий висновок, згідно з яким само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Отже, однією з умов для притягнення водія до адміністративної відповідальності на підставі ст. 130 КУпАП є доведення факту керування ним транспортним засобом під час сп`яніння.

Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/3299, з метою фіксування правопорушення працівниками поліції застосовуються технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Із доданого до матеріалів справи диску з відеозаписом вбачається, що на ньому наявні 8 відеофайлів: clip-0, clip-1, clip-2, clip-3,clip-4, clip-5, clip-6 та "Третяк".

При перегляді відеозаписів clip-0, clip-1, clip-2, clip-3, clip-4 нагрудних камер поліцейського 476411 та 476291 вбачається, що працівники поліції під`їхали до нерухомого моторолера, який був припаркований на узбіччі, ОСОБА_1 , розмовляв в цей час з іншими поліцейськими, які відразу ж і поїхали. Крім того, з файлу clip-0 (21:14:30) вбачається, що працівник поліції запитує ОСОБА_1 "чому ви не зупинялися?", на що останній заперечив факт керування, та запитав поліцейського: "ви мене зупиняли?", на що поліцейський відповів "я не зупиняв". Фактично, на відео відсутній факт, який підтверджує керування ОСОБА_2 моторолером, чи взагалі рух моторолера, а також відсутній факт зупинки ОСОБА_2 працівниками поліції, чи не виконання вимог працівника поліції про зупинку.

Щодо відеозписів clip-5, clip-6 з відеореєстратора 7omai, то з них взагалі не можливо встановити, яка особа та яким транспортним засобом керувала. На відео видно лише силует особи одягненої в білий одяг. При цьому, ні обличчя, ні будь-яких інших ознак, які дали б можливість вказану особу ідентифікувати як ОСОБА_1 на відео не зафіксовано.

Відеозапис "Третяк", викликає сумнів у його достовірності як доказ виходячи з наступного.

Відповідно до абз.1 ст. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби).

Відеозапис "Третяк" зроблений на невідомий пристрій (ймовірно камеру особистого телефону працівника поліції), при цьому на відео відображено зображення із монітора комп`ютера. На вказаному моніторі відображалося відео з нагрудної камери 861635 (зазначена нагрудна камера в протоколах серії ЕПР1 № 382474 та ЕПР1 № 382446 не значиться). Крім того, відеофайл "Третяк" також не містить доказів керування ОСОБА_1 моторолером та переслідування чи зупинки його. Із відео вбачається, що працівники поліції підійшли до особи, яка стояла біля нерухомого моторолера, факт керування не зафіксовано.

Відповідно до п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, у протоколах серії ЕПР1 №382474 та ЕПР1 №382446 зазначено, що ОСОБА_1 05.07.2025 року, о 21 годині 09 хвилин, в селищі Ставище по вул. Сергія Цимбала, 35, керував моторолером марки "Honda Dio", не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, при цьому керував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку відмовився. Проте, згідно вказаних протоколів, місце їх складення вул. Ювілейна, 4 селища Ставище, відео надане з нагрудних відеокамер поліцейських відображають події, які також відбувалися по вул. Ювілейна, 4 селища Ставище. Будь-яких доказів, що ОСОБА_1 , керуючи моторолером марки "Honda Dio", не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, при цьому керував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку відмовився по вул. Сергія Цимбала, 35 в селищі Ставище відсутні.

Разом з цим, суд зазначає, що матеріали справи не містять інших достатніх та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 05.07.2025 року, о 21 годині 09 хвилин, в селищі Ставище по вул. Сергія Цимбала, 35, керував моторолером марки "Honda Dio", не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, при цьому керував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку відмовився.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Статтею ст. 130 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, вважаю, що належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_3 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч. 1, 122-2 ч. 1 КУпАП відсутні, відтак провадження по справі слід закрити, в зв`язку з відсутністю складів даних адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 245, 247 п. 1, ст. ст. 251, 252, 266, 280, 283-285, 287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-2 ч. 1, 130 ч. 1 КУпАП, - закрити, в зв`язку з відсутністю складів даних адміністративних правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р. В. Гуртовенко