Провадження №: 3/336/4208/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2025 року приблизно о 23.21 годині ОСОБА_1 перебуваючи біля будинку №66 по вул. Українська у с-щі. Комишуваха Запорізького району Запорізької області, керував автомобілем ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (рівень алкоголю 1,89‰).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, викликався до суду двічі, як шляхом зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення, так і шляхом направлення смс-повістки на номер телефону, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, про причини неявки суд не повідомив.

Як вказував Верховний Суд у постанові від 17.11.2022 року по справі № 560/5541/20, якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію.

Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41 «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, тому враховуючи наведені положення, оскільки ОСОБА_1 був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, суд розглянув справу за наявними доказами за його відсутності.

Прокурор, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, посилаючись на лист від 09.10.2023 року, згідно з яким, прокурори Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя участь у розгляді суддями Шевченківського районного суду м. Запоріжжя справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, приймати не будуть до внесення відповідних змін до законодавчих актів, оскільки прокурори не включені до складу учасників справи, перелічених у главі 21 КУпАП.

Відповідно до результатів тестування рівень алкоголю у ОСОБА_1 на момент дослідження (07.07.2025 року о 23.26 годині) становить 1,89‰. ОСОБА_1 без зауважень підписав роздруківку результатів тестування.

На компакт-диску з відеозаписами, долученим до матеріалів справи, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та момент його зупинки за порушення ПДР. Після зупинки, на запитання поліцейського чому не було увімкнено сигнал повороту при виконанні маневру повороту, ОСОБА_1 повідомив, що покажчик повороту несправний. Далі поліцейський запитав у водія щодо наявності посвідчення водія та ОСОБА_1 повідомив про відсутність в нього посвідчення водія та надав свій паспорт та було з`ясовано, що ОСОБА_1 повних 17 років. Поліцейський запитав чи тверезий ОСОБА_1 , на що той відповів, тверезий, але до цього вживав алкоголь напередодні. Водієві було повідомлено про виявлення ознак перебування у стані алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд в установленому порядку з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер. ОСОБА_1 погодився на проходження огляду, за результатами якого було виявлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (рівень алкоголю становить 1,89‰). Водій погодився з результатом огляду відмовившись від проходження медичного огляду в медичному закладі у лікаря нарколога.

В подальшому водієві були роз`яснені наслідки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та складено протокол про адміністративне правопорушення. Також про подію поліцейським повідомлено матір ОСОБА_1 .

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, встановлений безперечний обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Водієм за визначенням п. 1.10 ПДР є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

За таких обставин, отримавши статус водія, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Вказаним нормативно-правовим актом визначено наступне.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності).

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння в достатній мірі доведений належними та допустимими доказами.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 130 ч. 1 КУпАП як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Як вказує ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи обставини правопорушення та дані про особу правопорушника, характер скоєного правопорушення, недосягення правопорушником на момент вчинення правопорушення повноліття, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 захід впливу у виді попередження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 24-1, 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Строк пред`явлення виконавчого документу«_____»_________________20___року

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року