Номер провадження 3/523/3425/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2025 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м.Одеси Боков О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, щодо якого відсутні відомості про працевлаштування, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно наданих матеріалів, 25.06.2025 року о 11:00 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Megane» з д/н « НОМЕР_1 » в м.Одеса, по вул.Миколаївська дорога, 168/1, не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважним, не відреагував на її зміну, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Renault Express 1036H5», внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, стало порушення вимог п.п.2.3.б «Правил дорожнього руху» водієм ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність по ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, посилаючись на те, що він не порушував правил дорожнього руху, а дорожня транспортна пригода сталася не з його вини, оскільки рухаючись по вул.Миколаївська дорога в м.Одесі зупинився на заборонений червоний сигнал світлофора, а після того як загорівся зелений, почав рух прямо, в той же час з правої сторони з сусіднього ряду почав виїжджати транспортним засобом «Renault Express 1036H5», внаслідок чого ним було здійснено екстрену зупинку, однак через близьку відстань, ДТП відвернути не вдалося. На підтвердження викладеного надав відеозапис та просив закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення в його діях, оскільки, на його думку, причиною ДТП стало недотримання водієм ОСОБА_3 ПДР України.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до положень п. 2.3.б ПДР України ля забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Разом з тим, п.1.4 ПДР України передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 25.06.2025 року, вбачається, що водій ОСОБА_1 не міг уникнути зіткнення, оскільки керуючись п.1.4 ПДР України, не міг передбачити поведінку іншого учасника дорожнього руху, який почав рух з прилеглої території, в той час як транспортним засобам які рухалися по головній дорозі загорівся зелений сигнал світлофора, який дозволяє рух. Вказане також підтверджується відеозаписом доданим до заяви.

Крім того, письмові покази особи, що притягається до адміністративної відповідальності відомості з протоколу ЕПР№1 №372262 від 25.06.2025 року, схеми ДТП до протоколу від 25.06.2025 року, а також з переглянутого судом відеозапису не дають суду підстав вважати поза розумним сумнівом, що ДТП сталася саме з вини водія «Renault Megane» з д/н « НОМЕР_1 » та відповідно наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Враховуючи наведене, суд вважає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 не доведеним, оскільки вони не ґрунтуються на об`єктивних даних, що є у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 221, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя О.М.Боков