Справа № 456/2378/25
Провадження № 3/456/1030/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

23 липня 2025 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.5 ст.126 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , повторно протягом року, 23.04.2025 о 15:25 год. по вул. Вокзальна в м. Стрий Львівської області керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, зокрема на 21.05.2025, 04.06.2025, 06.06.2025, 23.07.2025, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернулися на адресу суду 02.06.2025, 12.06.2025, 03.07.2025, згідно з довідкою Укрпошти, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Зважаючи на належне сповіщення ОСОБА_1 про розгляд адміністративних матеріалів, судом вирішено провести розгляд справи у його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст.268 КУпАП.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи і з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, виходячи з наступного.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, полягає у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом або керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Пунктом 2.1 а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП доведена наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 309814 від 23.04.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , повторно протягом року, 23.04.2025 о 15:25 год. по вул. Вокзальна в м. Стрий Львівської області керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП /а.с.2/;

- рапортом інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області А. Якиміва від 23.04.2025, з якого вбачається, що 23.04.2025 під час несення служби по вул. Вокзальна в м. Стрий було зупинено автомобіль «Volkswagen», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував даним транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Дане правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно, тому відносно останнього було складено протокол за ч.5 ст. 126 КУпАП /а.с.3/;

- довідкою заступника начальника Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Р. Захарчина, з якої вбачається, що згідно з даними бази ІТС ІПНП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП (постанова серії ББА №726403 від 16.09.2024) /а.с.4/;

- довідкою заступника начальника Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Р. Захарчина, з якої вбачається, що згідно з даними бази ІТС ІПНП та ЄДР судових рішень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (справа №456/5166/24 від 29.11.2024) та за ч.4 ст. 126 КУпАП від 23.04.2024 (постанова ЕНА №4566192) /а.с.5/;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4566192 від 23.04.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. /а.с.6/;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якої вбачається, що 23.04.2025 о 15:25 год. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який повідомив, що не має посвідчення водія /а.с.7/.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вказана санкція у частині накладення штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом є безальтернативною.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.5 ст. 126 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що транспортний засіб «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 на праві власності.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 605,60 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, й накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційного скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя В. Л. Бучківська