Справа № 473/3630/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

"29" липня 2025 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Нікітченко М.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.51 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків - особа з такими реєстраційними даними: ПІБ, дата народження, місце проживання в ДРФО не зареєстрована

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД №722454 від 13.07.2025 року в розділі склад адміністративного правопорушення зазначено, що: «13.07.2025 року в м.Вознесенськ по вул.Київська, 208 о 15-25 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині ТОВ «Траш», таємно викрав з полиці магазину джин об`ємом 0,7 л та текіла 0,7, чим заподіяно матеріальних збитків 1438 грн.»

Дії ОСОБА_1 поліцією кваліфіковані за ч.2 ст.51 КУпАП.

ОСОБА_1 під час складання протоколу поліції пояснив, що 13.07.25 близько 15-20 він перебував у магазині «Траш» в м.Вознесенськ, вул.Київська, 208-Б та здійснив крадіжку 1 пляшки «Джин Бомбей», після чого вийшов з магазину та вжив цей алкоголь. Свою вину визнає та обіцяє так більше не чинити.

До протоколу долучено 2 квитанції з магазину «Траш» про сплату 13.07.25 о 16-28 год. 699 грн. за «Джин Бомбей» та 739 грн. о 16-41 год. за текілу, проте не вказано хто здійснив платіж.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, суд враховує, що за ч.2 ст.51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна, а саме за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

У даному випадку для розрахунку вартості викраденого майна використовують податкову соціальну пільгу аби встановити межу кваліфікації дрібної крадіжки.

Так законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX ст.51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір якого визначається на підставі положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України для відповідного року, що в 2025 році становить 3028 гривень.

Згідно із ч.2 ст.51 КУпАП 0,5 НМДГ - 1514 грн.. Якщо людина вкраде майно на таку суму, то її дії підпадатимуть під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, а більше цієї суми і до 3028 грн., то такі дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.51 КУпАП.

З пояснень ОСОБА_1 , які він під час складання протоколу надав поліції, вбачається, що він визнав факт крадіжки лише однієї пляшки алкоголю, оскільки він вказав, що 13.07.25 близько 15-20 він перебував у магазині «Траш» в м.Вознесенськ, вул.Київська, 208-Б та здійснив крадіжку 1 пляшки «Джин Бомбей»

До протоколу долучено 2 квитанції з магазину «Траш» про сплату 13.07.25 о 16-28 год. 699 грн. за «Джин Бомбей» та 739 грн. о 16-41 год. за текілу, проте не вказано хто здійснив платіж.

Інші докази в справі відсутні, зокрема й докази того яким чином поліція встановила, що саме ОСОБА_1 вчинив крадіжку двох пляшок спиртного з магазину, а не однієї як він пояснив, зокрема відсутні відеозаписи з камер спостереження торгового закладу, так само як відсутня й заява представника потерпілого та належні докази про вартість викраденого майна.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зібрані поліцією докази поза розумним сумнівом не можна покласти в основу пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення за ч.2 ст.51 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина 1 ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку на органи Національної поліції.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Barbera, Messeguand, Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Тоді як винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Так ОСОБА_1 в поясненнях, що надані ним поліції, підтвердив викрадення лише однієї пляшки алкоголю, вартість якої могла б утворювати склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.51 КУпАП. Відео з камер спостереження у справі відсутнє, як і докази викрадення саме двох пляшок спиртного.

Впізнання особи, а саме ОСОБА_1 , із представниками магазину не проведено, відео не оглянуто та представник магазину заяви поліції мабуть не писав, оскільки така заява у справі поліцією не надана.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, суду не надано, тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки поліція не довела належними доказами поза розумним сумнівом його вини у вчиненні правопорушення.

Керуючись ч.2 ст.51, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.51 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Б.Зубар