Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4810/24 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г.В.
Номер провадження №33/4805/607/25
Категорія ст.485 МКУ Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: представника митниці Кондратюка А.В., особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України в особі представника Кондратюка Андрія Володимировича на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2025 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 485 МК України закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2025 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України у зв`язку з відсутністю складу даного правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил від 06.02.2024 №0045/10100/24 Житомирською митницею, 23.01.2023 до відділу митного оформлення «Оліївка» митного поста «Житомир- центральний» Житомирської митниці керівником або особою, уповноваженою на роботу з митними органами ФОП « ОСОБА_1 » АДРЕСА_1 , (код ДРФО - НОМЕР_1 ), до митного оформлення в митному режимі «Імпорт 40 ДЕ» подано електронну митну декларацію, якій присвоєно номер 23UA63U9, на товар (графа 31 ЕМД) «Легковий автомобіль: - марка - SKODA; - модель - OCTAVIA; - номер кузова VIN НОМЕР_2 ; - двигун - дизельний; - робочий об`єм двигуна - 1598; - тип кузова - універсал; - колір - сірий; - колісна формула - 4*2; - кількість місць - 5; - для користування по дорогах загального користування; - календарний рік виготовлення - 2011; - модельний рік виготовлення - 2011; - дата введення в експлуатацію - 04.01.2011», країна відправлення/експорту (гр. 15) - DK (Данія), та товаросупровідні документи на вказаний товар: купчий документ (invoice) від 17.01.2023 № 518974, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 09.01.2023 № НОМЕР_3 . Товар ввезено на митну територію України 20.01.2023 згідно документу контролю доставки - ЕМД типу IM ЕЕ №23UA09U3 через зону діяльності Волинської митниці.

Згідно товарно-супровідних документів та ЕМД №23UA63U9, одержувач/імпортер (графа 8) ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_4 від 11.01.2019 вид. 1810 ( АДРЕСА_2 ); особа, відповідальна за фінансове врегулювання (гр. 9): ОСОБА_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 від 10.02.2009 виданий Житомирським PB УМВС України в Житомирській обл. (Україна, АДРЕСА_3 ); декларант (графи 14, 54): ФОП « ОСОБА_1 »; код товару (графа 33): ; країна походження (гр. 34): Чеська Республіка (CZ); валюта та загальна фактурна вартість (гр. 22): EUR 2 200,00; митна вартість товару визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), (графа 45) і становить 98 895,25 гривні. У графі 47 (нарахування платежів) ЕМД № 23UA63U9 керівник та особа уповноважена на роботу з митницею ФОП « ОСОБА_1 » зазначено наступні ставки платежів: мито (вид платежу 121), основа нарахування - 98 895,25 грн, ставка 10%, сума - 9 889,53грн., акциз на транспортний засіб (вид платежу 185), основа нарахування 1598CMQ, ставка 825,00 EUR, сума - 52 151,42 грн та ПДВ (вид платежу 128), основа нарахування 160 936,20 грн, ставка 20%, сума -32 187,24 грн.

Під час перевірки ЕМД №23UA63U9 та товаросупровідних документів, 05.12.2023 управлінням боротьби з контрабандою та порушенням митних правил, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації, для уточнення року виробництва (2010/2011) транспортного засобу, оскільки дата першої реєстрації зазначена 04.01.2011 (декларантом заявлено календарний та модельний рік виготовлення - 2011) було направлено запит керівнику ПрАТ «МЕТЕК» (вих. Житомирської митниці 7.19-3/20/13/8538 від 05.12.2023) з проханням надати інформацію згідно заводської бази даних про календарний рік виготовлення та дату першої реєстрації (введення в експлуатацію).

Після отримання відповіді від керівника ПрАТ «МЕТЕК» вих. №105 від 06.12.2023 (вх.№10479/13-20 від 07.12.2023), встановлено, що транспортний засіб з номером кузова VIN- НОМЕР_2 , дата виробництва: 30.09.2010, дата першої реєстрації: 04.01.2011.

Відповідно до положень підпункту 215.3.51 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України рік виробництва транспортного засобу впливає на величину ставки акцизного податку який справляється з легкових автомобілів, що відповідають товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД (для транспортних засобів, що використовувалися понад 1 і до 15 повних календарних років - чим більша є кількість повних календарних років з року, наступного за роком виробництва відповідного транспортного засобу, до року визначення ставки податку - тим більша є ставка акцизного податку).

Таким чином, декларантом ОСОБА_1 , при розрахунку митних платежів необхідно було врахувати календарний рік виготовлення транспортного засобу - 2010 року та застосувати коефіцієнт «12» щодо визначення ставки акцизного податку у відповідності до підпункту 215.3.5, пункту 215.3 статті 215 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» від 08.11.2018 року №2611-VIIL.

За ЕМД №23UA63U9 від 23.01.2023, заявлена ставка акцизного податку на товар (у сумі 825 євро) була розрахована, виходячи з того, що рік виготовлення транспортного засобу є - 2011, і в такому випадку, як зазначено вище, підлягали сплаті митні платежі у сумі 94 228,19 грн (в тому числі ввізне мито - 9889,53 грн, акцизний податок - 52151,42 грн, податок на додану вартість - 32187,24 грн). При митному оформленні даного товару, як такого, що виготовлений 2010 року, станом на дату подання 23.01.2023 ЕМД №23UA63U9, ставка акцизного податку становила б «900 євро». При цьому, у графі 47 (нарахування платежів) ЕМД №23UA63U9 керівником або особою, уповноважена на роботу з митницею ФОП « ОСОБА_1 », повинно було зазначено наступні ставки платежів: мито (вид платежу 121), основа нарахування - 98895,25 грн, ставка 10%, сума - 9889,53 грн, акциз на транспортний засіб (вид платежу 185), основа нарахування 1598CMQ, ставка 900,00EUR, сума - 56892,46 грн та ПДВ (вид платежу 128), основа нарахування 165677,24 грн ставка 20%, сума - 33135,45 грн.

Таким чином, на думку органу уповноваженого на складання протоколу у митній декларації №23UA63U9 керівником або особою, уповноваженою на роботу з митницею ФОП « ОСОБА_1 », заявлено неправдиві відомості щодо року виробництва (виготовлення) транспортного засобу, що призвело до зменшення розміру сплати митних платежів по акцизному податку на 4741,04 грн, по ПДВ на 948,21 грн, всього на загальну суму 5689,25 грн, а тому у діях останнього є ознаки порушення митних правил, передбачені ст. 485 МК України.

Постанова судді суду першої інстанції мотивована тим, що органом уповноваженим на складання протоколу не доведено достатньою кількістю належних і допустимих доказів, які б «поза розумним сумнівом» підтверджували б наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції представник митниці Кондратюка А.В. оскаржив законність й обґрунтованість постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Апелянт вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийнята без дослідження всіх матеріалів справи та без повного з`ясування всіх обставин справи.

Вказує на те, що декларант ОСОБА_1 не був позбавлений жодним чином вказати достовірні відомості щодо року виготовлення транспортного засобу. У відповідності до наказу фонду Державного майна України від 01.02.2021 за №131, ОСОБА_1 є суб`єктом оціночної діяльності, є фахівцем у оціночній діяльності, в тому числі і визначення основних характеристик оцінюваного об`єкту. Також, перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Просить скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2025 року в адміністративній справі про порушення митних правил та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, застосувавши до нього стягнення у відповідності до санкції статті.

В судовому засіданні представник митниці Кондратюк А.В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Згідно положень ст. 487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Приписами ст. 486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 485 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Так, порушення митних правил, передбачене диспозицією ст. 485 Митного кодексу України відповідальність настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

З аналізу змісту ст. 485 Митного кодексу України вбачається, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети, а саме ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, що обумовлює обов`язкове подання неправдивих відомостей, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети в диспозиції вказаної норми свідчить про те, що зазначене правопорушення може бути вчинене з умисною формою вини, тобто у формі прямого умислу.

Частиною 10 статті 269 Митного кодексу України визначено, що у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у митній декларації товарів, транспортних засобів комерційного призначення внесення змін, відкликання та визнання недійсною цієї декларації до закінчення провадження у відповідних справах забороняються.

Також згідно з пункту 34 розділу «Порядок внесення змін до митної декларації та її відкликання» Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450 (із змінами і доповненнями), не дозволяється: - внесення змін до граф 1 (перший і другий підрозділи), 14, 37 (перший підрозділ) і 54 митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа; - внесення змін або відкликання митної декларації у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у цій митній декларації товарів; - внесення змін до митної декларації, якщо з поданих документів не випливає, що відомості, зазначені у цій митній декларації, необхідно змінювати; - внесення змін або відкликання митної декларації після надання декларанту або уповноваженій ним особі митним органом, якому подана така митна декларація, інформації про призначення митним органом митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення або перевірки документів на товари (крім випадків, коли після проведення зазначених митних формальностей порушень митних правил не виявлено); (абзац п`ятий пункту 34 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.11.2012 № 1081); - внесення змін до митної декларації або її відкликання у разі відсутності документів, що підтверджують необхідність внесення таких змін або її відкликання; - внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа з метою подання відомостей у випадках, коли Митним кодексом України передбачена необхідність подання з цією метою додаткової декларації.

Відповідно до п. 8 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17 листопада 2005 року (далі Правила), який діяв у період вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому протоколом дій, визначення року виготовлення транспортного засобу (далі ТЗ) здійснюється на основі даних його виробника, що містяться в ідентифікаційному номері ТЗ. Міжнародною організацією стандартизації (ISO) запроваджено з 1976 року міжнародний стандарт ідентифікаційних позначень автомобіля - ISO 3779-1983, гармонізований з державним стандартом України ДСТУ 3525-97 обов`язкового застосування в Україні, які складаються з міжнародного коду виробника ТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів), за яким визначається ідентифікаційний номер ТЗ. Ідентифікаційний номер індивідуальний для кожного ТЗ. Стандартом ISO 3779-1983 для кодування модельних років виготовлення ТЗ рекомендовано використання 10-го символу в 17-значному ідентифікаційному номері та символів, наведених у табл. 4.4 додатка 4 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395. Календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною ідентифікаційного номера (останні 8 знаків). Більшість виробників транспортних засобів зазначають рік виготовлення 10-м символом у 17-значному ідентифікаційному номері. Разом з тим існують виробники транспортних засобів, що зазначають рік виготовлення знаком, розміщеним в іншому місці ідентифікаційного номера транспортного засобу. Деякі виробники формують ідентифікаційний номер транспортного засобу, у якому рік виготовлення взагалі не зазначається. За рік виготовлення транспортного засобу приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). Якщо календарну дату виготовлення транспортного засобу, який перебував у користуванні визначити за його ідентифікаційним номером неможливо, то за основу береться рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційним номером, з урахуванням календарної дати першої реєстрації транспортного засобу. Датою першої реєстрації транспортного засобу, який перебував у користуванні, є дата, зазначена у спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорт німецького зразка або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію). У разі неможливості визначення року виготовлення транспортного засобу за ідентифікаційним номером роком виготовлення вважати рік, що значиться в реєстраційних і технічних документах на транспортного засобу.

Як убачається, з даними, внесеними до графи 54 ЕМД №23UA63U9 митна декларація складена та подана до митного органу керівником або особою, уповноваженою на роботу з митницею ФОП « ОСОБА_1 », про що свідчить його електронний цифровий підпис (а.с. 8).

19.01.2024 на електронну адресу керівника ФОП « ОСОБА_1 » у рамках перевірки дотримання вимог законодавства при митному оформленні електронної митної декларації № 23UA63U9 направлено лист (вих. 7.19-2/7.19-20-05/10/460 від 19.01.2024) про необхідність надання пояснень з приводу причини невірного зазначення їм у вказаній митній декларації року виробництва (виготовлення) транспортного засобу (а.с. 21).

01.02.2024 від декларанта ФОП « ОСОБА_1 » надійшло пояснення від 01.02.2024 (Вх. №1124/13-20 від 02.02.2024), у якому він зазначив, що при визначенні року виробництва (виготовлення) транспортного засобу він керувався товаросупровідними та відповідними нормативно-правовими документами які були діючи на момент митного оформлення (а.с. 22).

ОСОБА_1 ставиться у провину, що при формуванні та подачі електронної митної декларації №23UA63U9 з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів заявив у вказаній митній декларації неправдиві відомості щодо календарного року виробництва (виготовлення) товару (Легковий автомобіль: - марка - SKODA; - модель - OCTAVIA; - номер кузова VIN НОМЕР_2 ), що призвело до зменшення розміру сплати митних платежів по акцизному податку на 4 741,04 грн, по ПДВ на 948, 21 грн, всього на загальну суму 5 689,25 грн, чим вчинив порушення митних правил, передбачене статтею 485 Митного кодексу України.

Приймаючи постанову про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд першої виходив з того, що органом уповноваженим на складання протоколу не доведено достатньою кількістю належних і допустимих доказів, які б «поза розумним сумнівом» підтверджували б наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, що свідчить про відсутність вини. Тому, суд вважав, що в діях декларанта відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 485 МК України.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, який здійснений на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, а доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, такими, що не спростовують відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінуємого йому правопорушення.

Суд першої інстанції з посиланням на норми чинного законодавства правильно встановив, що за загальними правилами рік виготовлення транспортного засобу виробником позначено у 10-му символі 17-значного ідентифікаційного номеру автомобіля, а відповідно до номера кузова VIN НОМЕР_2 , автомобіля марки - SKODA, модель - OCTAVIA, відображений у номері кузова символ «В» не ідентифікує рік виготовлення даного автомобіля. Оскільки неможливо було визначити рік виготовлення транспортного засобу за ідентифікаційним номером, що не заперечувалось сторонами, інших документів на транспортний засіб, де було б вказано рік виготовлення автомобіля, декларант не мав та відповідно до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118 (далі Правила) не повинен був додатково отримувати, ОСОБА_1 , згідно пункту 8 Правил, при декларуванні взяв за основу рік виготовлення автомобіля, визначений з урахуванням календарної дати першої реєстрації транспортного засобу (згідно з реєстраційним свідоцтвом на даний транспортний засіб датою першої реєстрації автомобіля є 04.01.2011).

В матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази, які б «поза розумним сумнівом» підтверджували наявність прямого умислу в діях ОСОБА_1 на подання митному органу неправдивих відомостей з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, апеляційна скарга не містить та апеляційному суду не надано.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Таким чином, аналізуючи зазначені вимоги закону та фактичні обставини справи, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що ОСОБА_1 не було вчинено порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, а тому правильно закрив провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України в особі представника Кондратюка Андрія Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 04 квітня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь