Справа № 451/739/25 Головуючий у 1 інстанції: Патинок О. П.
Провадження № 33/811/1006/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Сініченка Ігоря Сергійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Сініченка Ігоря Сергійовича на постанову Радехівського районного суду Львівської області від 16 червня 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 01 травня 2025 року о 09 год. 20 хв. по автодорозі «Львів-Радехів-Луцьк» Н-17 63 км поблизу с. Сабанівка, Шептицького району, Львівської області керував автомобілем марки «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звуження зіниць очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «Радехівська ЦРЛ» водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Сініченко І.С., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції є помилковими, не відповідають фактичним обставинам справи, зроблені на підставі недопустимих доказів, без урахування порушень допущених працівниками поліції.

Наголошує, що працівниками поліції не роз`яснено водію його права та обов`язки, не роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №316721 від 1 травня 2025 року не конкретизовано місце вчинення адміністративного правопорушення, а рапорт працівника поліції не може виправити чи пояснити помилки допущені працівником поліції в протоколі.

Звертає увагу, що судом першої інстанції безпідставно відхилено клопотання сторони захисту про визнання протоколу про адміністративне правопорушення не дійсним та виключення його з доказів.

Повідомляє, що працівниками поліції не було надано доказів наявності ознак сп`яніння у водія, які формально були йому озвучені, не залучено свідків, які могли б підтвердити наявність таких ознак, окрім того адміністративні матеріали не містять доказів відсторонення водія від керування транспортним засобом (лише формальне повідомлення водія під час відеофіксації), після чого водій продовжив рух своїм транспортним засобом з відома працівників поліції.

Наголошує, що ОСОБА_1 є волонтером, не вживає наркотичних засобів, його поведінка була адекватна та відповідала обстановці.

Окрім того, на адресу Львівського апеляційного суду надійшла заява від адвокат Сініченка І.С., в якій він просить поводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, окрім того долучити копію рішення суду, згідно якого постанова працівників поліції скасована та встановлено, що працівниками поліції було незаконно зупинено ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду призначене на 24 липня 2025 року, не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, адвокат Сініченко І.С. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та клопотання адвоката Сініченка І.С., який просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (який після дачі пояснень покинув судове засідання до завершення розгляду справи) на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №316721 від 1 травня 2025 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагували на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку - відмовився;

- інформацією із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3), з якого встановлено, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, оскільки в нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагували на світло, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідала обстановці), від огляду він відмовився;

- рапортом старшого лейтенанта поліції Тараса Рудика (а.с. 7), згідно із яким працівниками поліції помічено автомобіль «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 водій якого здійснював обгін на перехресті під час опитування в нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, поведінка, що не відповідала обстановці), від проходження огляду на стан наркотичного він відмовився;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який досліджений судом апеляційної інстанції, на якому зафіксовано, рух (під час якого водій виконує обгін транспортного засобу перетнувши суцільну лінію) та зупинку транспортного засобу «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , опитування водія, під час якого йому було повідомлено причини зупинки транспортного засобу, виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей) у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі від якого він відмовився, просив не проводити огляд. Окрім того, працівниками поліції роз`яснено водію наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, після чого він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Патрульні повідними Троханенку І.О., що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсторонено його від керування транспортним засобом, ознайомлено його з протоколом про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта, що працівниками поліції не роз`яснено водію його права та обов`язки, не роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння., апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР 1 №316721 від 1 травня 2025 року в якому водій розписався про те, що його ознайомлено з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, окрім того на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, зафіксовано, що працівники поліції роз`яснили водію наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження апелянта, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №316721 від 1 травня 2025 року не конкретизовано місце вчинення адміністративного правопорушення, а рапорт працівника поліції не може виправити чи пояснити помилки допущені працівником поліції в протоколі, апеляційний суд відхиляє, оскільки, як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №316721 від 1 травня 2025 року ( а.с. 1), місцем вчинення адміністративного правопорушення є Львівська область, Шептицький район, дорога Н-17, 63 км.

Доводи апелянта, що працівниками поліції не залучено свідків під час фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, не зафіксовано належним чином ознак сп`яніння, не відсторонено його від керування транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Згідно із ч. 1 ,2 ,3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пунктом 6 розділу Х «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі», затверджену наказом МВС від 7 листопада 2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з матеріалів відеозапису, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівниками поліції було повідомлено водію ознаки наркотичного сп`яніння, роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та відсторонено його від керування транспортним засобом.

Також, апеляційним судом встановлено, що рішенням Галицького районного суд м. Львова від 11 липня 2025 року справа №451/722/25, задоволено позов адвоката Сініченка І.С. до ГУ НП У Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, скасовано постанову поліцейського відділу поліції ВП №1 (м. Радехів) Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області Рудика Т.В. серії ЕНА №4623613 від 1 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки доказів вини позивача у вчиненні правопорушення відповідачем не надано.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що скасування постанови поліцейського відділу поліції ВП №1 (м. Радехів) Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області Рудика Т.В. серії ЕНА №4623613 від 1 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, не впливає на кваліфікацію дій водія за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме не спростовує його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння

Також, апеляційний суд зазначає, що працівниками поліції долучено до матеріалів судової справи відеозапис, на якому зафіксовано рух транспортного засобу «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 , який неодноразово порушував правила дорожнього руху, у зв`язку із чим його було зупинено.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що дії працівників поліції у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 267 КУпАП, ОСОБА_1 чи його захисником адвокатом Сініченком І.С. не оскаржувалися.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Сініченка І.С. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Радехівського районного суду Львівської області від 16 червня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Сініченка Ігоря Сергійовича - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.