Провадження №: 3-в/336/94/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду міста Запоріжжя Турчинський Максим Ігорович розглянувши справу про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення від 27 червня 2025р. ДНЗ/К №83, який складено начальником групи ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_2 , 27 червня 2025 року о 09 год. 30 хв., старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді оператора військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду (який настає з моменту введення воєнного стану відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України»), виконуючи обов`язки військової служби за призначенням, в супереч вимогам статей 11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебувавав на території тимчасового розташування військової частини в АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.06.2025 року № 4597, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18.07.2025р. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень.

До суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розстрочку сплати штрафу строком на 1 рік. В своїй заяві заявник послався на неспроможність оплатити штраф в повному обсязі, скільки на його утриманні знаходяться 2 неповнолітніх дітей, сам заявник є інвалідом 2 групи Арміі, до заяви були долучені відповідні документи на підтвердження зазначених обставин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає що заява ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст.298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до положень ст.307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Згідно зі ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.2 ст.301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

З огляду на викладене, суд вважає, що виконання постанови про накладення адміністративного стягнення - сплата штрафу у розмірі 17 000,00 грн. є досить обтяжливим для військовослужбовця ОСОБА_1 .

Судом також враховано, що заявник на наданий час проходить військову службу, є інвалідом 2 групи (інвалідність отримана з причини проходження військової служби відповідно до довідки МСЕК від 17.01.2024р.), є учасником бойових дій, також підтверджений факт батьківства двох неповнолітніх дітей, -а відповідно сплата штрафу в повному розмірі суттєво погіршить його майновий стан, оскільки розмір штрафу є достатньо великим.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливості балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Таким чином, в даному випадку, порушується справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, бо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар, який порушує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

На підставі викладеного, враховуючи дані про особу ОСОБА_1 та приймаючи до уваги доводи, заявлені ним в заяві, вважаю можливим застосувати розстрочку у виконанні постанови про накладання адміністративного стягнення сплаті штрафу у розмірі 17000,00 гривень строком на 10 місяців.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 301, 304 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розстрочити виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП від 18.07.2025р. в частині накладання стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень на строк 10 (десять) місяців.

Зобов`язати ОСОБА_1 сплачувати суму штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень наступним чином: 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень щомісячно до 30 числа кожного місяця, встановивши останнім днем погашення штрафу у повному обсязі 30 травня 2026 року.

Зобов`язати ОСОБА_1 щомісячно повідомляти Шевченківський районний суд міста Запоріжжя про сплату відповідної частини штрафу шляхом надання відповідного платіжного документу.

У разі несплати відповідної частини штрафу, а також ненадання до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя, не пізніше 30 числа кожного місяця, відповідного платіжного документу, постанову Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18.07.2025р. у частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Суддя М.І.Турчиньский