КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/2120/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року місто Київ

справа № 756/14557/24

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

при секретарі судового засідання: Балкової А.С.

за участю:

потерпілого ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Лукашенка Миколи Павловича,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - Майорова Сергія Володимировича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року скасувати та притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що ОСОБА_2 вказував, що повертаючи ліворуч зупинився, потім продовжив рух і сталося зіткнення, що відповідає як поясненням ОСОБА_1 так і поясненням самого ОСОБА_2 на місці ДТП і лише після уточнюючих питань про кількість зупинок ОСОБА_2 почав говорити про зупинку безпосередньо перед зіткненням, чого в матеріалах справи не було раніше. Судом першої інстанції не надано оцінку показам ОСОБА_2 , які наявні в письмовому вигляді в справі та які було дано в судовому засіданні, а також наявні суттєві розбіжності не оцінено.

Вказував, що судом фактично відмовлено в клопотанні про визнання експертного висновку, поданого ОСОБА_2 неналежним доказом, при тому що достовірно встановлено, що вихідні дані подані експерту не відповідають матеріалам справи і з`явилися в справі раніше з клопотання адвоката, ніж ці покази дав сам водій ОСОБА_2 , що явно вказує на підроблення стороною захисту пояснень про обставини події що в свою чергу має судом оцінено критично.

Зазначав, що факт ненадання переваги в русі зустрічному транспортному засобу навіть не спростовується самим ОСОБА_2 та судом першої інстанції не враховано, що п. 10.4 ПДР вимагає саме не створювати перешкоду взагалі при наданні переваги в русі та вимагає не починати рух в зустрічну смугу якщо там рухається транспорт з перевагою в русі.

Посилався на те, що постанова Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року є незаконною та необґрунтованою, оскільки не відповідає матеріалам справи та фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 та його захисник Лукашенко М.П. доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвокат Майоров С.В. заперечував проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 , його захисника Лукашенка М.П. та захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Майорова С.В., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції дійшов висновку що у справі відсутні переконливі докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 10.4. Правил дорожнього руху, оскільки судом, проаналізовано дорожню обстановку та обставини, що склалися на ділянці дороги в момент, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, що зафіксовано схемою ДТП, поясненням учасників, а також іншими доказами в їх сукупності у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з незалежних від водія ОСОБА_2 причин, у зв`язку з чим, провадження по справі стосовно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 10.4 ПДР України водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №964940, 11 листопада 2024 року о 09:25 год. по проспекту В. Івасюка, 22 у місті Києві, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч (заїзд у двір), не врахував дорожньої обстановки, не надав дорогу транспортному засобу NISSAN ALMERA д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги пункту 10.4. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , 11 листопада 2024 року о 09:25 год., він керуючи автомобілем RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту В. Івасюка, 22 у місті Києві зі сторони вул. Лук`яненка в сторону вул. Героїв полку «Азов» на світлофорі планував повернути ліворуч, зайняв ліву крайню смугу попередньо увімкнув лівий покажчик повороту. На світлофорі оформлювалося інше ДТП та рух був ускладнений, світлофор не працював, тому він чекав коли його пропустять машини, які рухалися по зустрічній смузі. Ліва зустрічна смуга була перекрита через ДТП. З середньої (другої) зустрічної смуги йому було надано сигнал, що його пропускають та під час того як він почав повертати ліворуч в нього на доволі великій швидкості врізався NISSAN ALMERA д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по смузі громадського транспорту прямо. Запобігти ДТП він не зміг, оскільки видимість була обмежена, швидкість руху транспортного засобу NISSAN ALMERA д.н.з. НОМЕР_2 була велика, тому він зупинився на середині полоси для громадського транспорту.

З пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_1 вбачається, що 11 листопада 2024 року о 09:25 год., останній рухався на автомобілі NISSAN ALMERA д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по проспекту В. Івасюка, 22 зі сторони Північного мосту в сторону проспекту В. Івасюка, 22 на перехресті не впорався з поворотом він вдарив машину RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку експерта від 31 грудня 2024 року №СЕ-19/105-24/9218-ІТ наданого за результатами проведення автотехнічної експертизи експертом Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_3, встановлено:

- в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля NISSAN ALMERA (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 повинен був відмовитись від руху смугою руху для маршрутних транспортних засобів, а оскільки він продовжив рух, то в момент виникнення перешкоди для руху (в момент зупинки автомобіля RENAULT MEGANE) повинен був вжити заходи до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, тобто повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3, 17.1 та дорожнього знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» Правил дорожнього руху;

- в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля RENAULT MEGANE (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 перед поворотом ліворуч, повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та повинен був надати дорогу зустрічним транспортним засобам тобто повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху;

- в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля NISSAN ALMERA (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти наїзду своєчасним гальмуванням з зупинкою транспортного засобу до місця наїзду, тобто шляхом виконання вимог п.12.3. Правил дорожнього руху;

- в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля RENAULT MEGANE (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 не мав технічної можливості запобігти події дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху;

- в даній дорожньо-транспортній ситуації та при заданих вихідних даних, дії водія автомобіля NISSAN ALMERA (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.12.3, 17.1 та дорожнього знаку 5.11 «Смута для руху маршрутних транспортних засобів» Правил дорожнього руху, а дії, що не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди;

- в даній дорожньо-транспортній ситуації та при заданих вихідних даних, в діях водія автомобіля RENAULTMEGANE (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху не вбачається, і його дії, з технічної точки зору у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди не знаходилися.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про те, що факт ненадання переваги в русі зустрічному транспортному засобу навіть не спростовується самим ОСОБА_2 та те, що судом першої інстанції не враховано, що п. 10.4 ПДР вимагає саме не створювати перешкоду взагалі при наданні переваги в русі та вимагає не починати рух в зустрічну смугу якщо там рухається транспорт з перевагою в русі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.124 КУпАП передбачено відповідальність, яка настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається з висновку експерта від 31 грудня 2024 №СЕ-19/105-24/9218-ІТ, наданого за результатами проведення автотехнічної експертизи експертом Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_3 , у даній дорожньо-транспортній ситуації та при заданих вихідних даних, в діях водія автомобіля RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху не вбачається, і його дії, з технічної точки зору у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди не знаходилися. Водночас, у даній дорожньо-транспортній ситуації та при заданих вихідних даних, дії водія автомобіля NISSAN ALMERA д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 12.3, 17.1 та дорожнього знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» Правил дорожнього руху, а дії, що не відповідали вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням плану схеми місця ДТП, письмових пояснень учасників ДТП, наявних в матеріалах справи фотографій з місця ДТП на яких зафіксовані місця розташування транспортних засобів при ДТП та характер їх пошкоджень, а також з урахуванням висновку експерта від 31 грудня 2024 №СЕ-19/105-24/9218-ІТ, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.