Справа №: 307/2221/25
Провадження № 3/307/817/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 14 травня 2025 року, приблизно о 13 год. по АДРЕСА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , 2012 року народження, що виразилося в тому, що її малолітній син штовхнув ОСОБА_3 , внаслідок чого остання впала та вдарилась об металевий паркан, чим ОСОБА_4 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення надійшов до суду 24 червня 2025 року, справу призначено до розгляду на 08 липня 2025 року; протокол підписаний ОСОБА_1 , у ньому наявний запис про те, що розгляд справи відбудеться у Тячівському районному суді Закарпатської області та зазначений її контактний номер телефону; до протоколу долучена заява на отримання електронних повісток, в якій зазначений її номер телефону, та про розгляд справи без її участі у разі її відсутності, а також визнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні, вказана заява підписана ОСОБА_5 власноруч.

08 липня 2025 року ОСОБА_5 на розгляд справи не прибула, у зв`язку із чим судовий розгляд відкладено на 17 липня 2025 року та на 24 липня 2025 року.

ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи за допомогою СМС повідомлення, про що свідчить відповідна довідка та оголошення, розміщеного на вебсайті Судової влади України, у судове засідання 24 липня 2025 року не прибула, від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи і тому, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справу розглянуто під час її відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Винуватість ОСОБА_5 в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належного нагляду відносно своєї малолітньої дитини доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 04 червня 2025 року, рапортом події, письмовими поясненнями малолітнього ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , згідно яких остання притензій до малолітнього не має, від написання заяви та проходження СМЕ відмовилася, копіями свідоцтва про народження, паспорта громадянина України та іншими документами, які є у справі.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, яка до адміністративної відповідальності притягається вперше, є підстави накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти штраф у розмірі п`тидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605, 60 грн.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Р.Сас