Справа № 644/4860/25
Провадження № 3/644/1262/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 липня 2025 р. м.Харків

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Бугера О.В.,

За участі захисника адвоката Шилова В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції справу щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця В/Ч НОМЕР_2 , що зареєстрований АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

у с т а н о в и в:

Водій ОСОБА_2 , 22.05.2025 року о 21.55.00 в м. Харків, проспект Героїв Харкова, 320, керував транспортним засобом Hyundai Tucson державний номер НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер алкотест 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП «ОКНЛ» відмовився. Велась відеофіксація на бодікамеру бк 472309, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 адвокат Шилов В.Ю. суду повідомив, що ОСОБА_2 наразі перебуває в зоні бойових дій та не має змоги прийняти участь в розгляді справи, але не заперечував проти розгляд справи у відсутності ОСОБА_2 .. Просив врахувати доводи поданого клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначав, що ОСОБА_2 проходить військову службу на посаді оператора-електрика відділення полігонного забезпечення взводу забезпечення військової частини НОМЕР_2 та 22.05.2025 виконував бойове завдання неподалік адреси АДРЕСА_2 , що зокрема підтверджується листом в/ч НОМЕР_2 від 10.06.2025 № № 2368/15168. Приблизно о 21:45 год. до нього та осіб, що були разом з ним звернулись поліцейські, які запитали у них документи, що посвідчують особу, на підставі ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію». Єдиним документом, що був у ОСОБА_2 це посвідчення водія і він передав його поліцейському. Поліцейський перевірив особу ОСОБА_2 через Інформаційний портал Національної поліції. В ході перевірки було виявлено, що начебто ОСОБА_2 розшукується як такий, що самовільно залишив місце несення служби. Будь-які пояснення поліцейські не сприймали, не повертали посвідчення водія ОСОБА_2 та всіляко намагались «притримати його біля себе». ОСОБА_2 сприймав дії поліцейських як такі, що направлені на затягування часу допоки приїде військова служба правопорядку, яку планували викликати поліцейські. Як результат, вже під відеозапис, ОСОБА_2 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгера. ОСОБА_2 пояснив, що не може пройти огляд, адже наразі знаходиться на службі і зайнятий. При цьому з огляду на те, що ОСОБА_2 знаходився біля автомобіля йому було повідомлено поліцейським, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окремо, ОСОБА_2 , зауважує, що він не керував транспортним засобом Hyundai TUCSON, днз НОМЕР_3 , а лише був поряд з ним. Більш того, на відеозаписі, що долучено до протоколу про адміністративне правопорушення не зафіксовано факту зупинки транспортного засобу Hyundai TUCSON, днз НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 ..

З урахуванням наведених фактичних обставин сторона захисту посилалась на те, що належними та допустимими доказами не було підтверджено порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5. ПДР, не доведено об`єктивну сторону вказаного правопорушення, «поза розумним сумнівом», посилався на практику Європейського суду з прав людини по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Лавенте проти Латвії" від 07.11.2002, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також, додатково зазначав, що відеозапис був розпочатий вже коли ОСОБА_2 пропонувалось пройти огляд, а до початку відеофіксації відбувались події щодо його перевірки на факт перебування у розшуку та повідомлялось ОСОБА_2 , що він не перебував за кермом та не керував транспортним засобом, але ці обставини відсутні на відеозапису.

Суд, вислухавши доводи захисника адвоката Шилова В.Ю., дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи, встановив наступне.

Відповідно до 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оцінюючи досліджені судом докази, суд вважає, що провина ОСОБА_2 повністю підтверджена:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №338832 від 22.05.2025 року, що складений о 22.10.58 годині; В протоколі зазначено час правопорушення 21.55.00, свідки не залучались, здійснювався відеозапис БК 472309. Протокол містить підпис ОСОБА_2 про отримання його копії, ознайомлення з процесуальними правами, дані про направлення справи на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Пояснень в протоколі ОСОБА_2 не надавалось.

2) довідкою про отримання ОСОБА_2 посвідчення водія;

3) довідкою про належність транспортного засобу ОСОБА_3 ;

4) направленням водія ОСОБА_2 до КНП ХОР ОКНЛ, для проходження огляду на стан сп`яніння, що містить дані про те, що огляд не проводився в мед закладі. Зазначено, що поліцейським виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови;

5) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд не проводився, у зв`язку із відмовою;

5) рапортом інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП від 22.05.2025 року Руслана Курінного, відповідно до якого під час несенні служби на СП «ХТЗ» за адресою м. Харків, проспект Героїв Харкова, 320, у складі екіпажу КУПОЛ 0313 (Василяка, Мураховського, Курінного, Шутенко), спільно із співробітниками НГУ, ДПСУ, було зупинено транспортний засіб Hyundai Tucson з державним номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Водію ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» на що останній відмовився. Складено протокол за ст. 130 ч.1 КУпАП, вилучено посвідчення водія, виписано тимчасовий дозвіл на право керування, водію роз`яснено, що його відсторонено від керування, транспортний засіб залишено на місці зупинки без порушення ПДР України.

Окрім цього, провина ОСОБА_2 підтверджується оглянутим відеозаписом. Суд зазначає, що відеозапис був проведений за допомогою технічного приладу, посилання на цей прилад, за допомогою якого проводилась фіксація наявне в протоколі, а саме бодікамеру (БК) та її номер. На відеозапису зафіксовано, як ОСОБА_2 перебуває поряд з поліцейським, який повідомляє, що у нього є підозра перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, зазначає ознаки, які на думку поліцейського про це свідчать та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи проїхати в мед заклад. Також, ОСОБА_2 роз`яснювались його права. ОСОБА_2 декілька разів, в різні періоди часу на пропозиції пройти огляд, відповідає в категоричній формі відмовою, посилаючись, що йому заборонено, він не буде проходити огляд, бо він на службі, розуміє, що буде складений протокол. Після спілкування на початку відеозапису, отримання відмови в проходженні огляду, ОСОБА_2 сідає в автомобіль на місце водія, в автомобілі поряд перебувають ще декілька осіб. Весь час спілкування з ОСОБА_2 він перебуває на місці водія, там отримує копію протоколу та жодного разу не повідомляє, що він не перебував за кермом. Також, в ході складання протоколу та матеріалів за протоколом, що тривало понад 1 годину, дійсно з`ясовують питання імовірного перебування ОСОБА_2 у розшуку, як СЗЧ, але працівниками поліції шляхом запитування інформації у представників ВСП встановлено, що він в розшуку не перебуває, відомості наявні у працівників поліції не були оновлені. Спілкування з боку поліції відбувається тактовно, тиску на ОСОБА_2 не вчиняється, навпаки, неодноразово запитується про причини відмови пройти огляд, пропонується його пройти.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо відсутності на відеозапису факту керування суд зазначає, що відеофіксація самого моменту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 дійсно відсутня. Але при цьому, аналізуючи сукупність досліджених доказів, підстави для спростування факту керування ним транспортним засобом відсутні. ОСОБА_2 протягом всього часу складання матеріалів не заперечує факту керування автомобілем, навпаки систематично зазначає, що виконує наказ командира та везе пасажира до госпіталю, перебуває більшу частину відеозапису на місці водія. Окрім цього, в момент складання матеріалів за протоколом автомобіль перебуває на стаціонарному блокпосту на в`їзді до міста Харкова, події відбуваються о 21.55. годині. Будь-яких пояснень з приводу перебування в межах території блокпосту, щодо особи, яка керувала даним транспортним засобом, в ході складання протоколу не надавалось.

Доводи в клопотанні щодо виконання бойового завдання ОСОБА_2 саме 22.05.2025 року, о 21.55. годині неподалік адреси АДРЕСА_2 , не підтверджуються наданою суду інформацією військової частини, оскільки вона містить лише інформацію про те що ОСОБА_2 з 22.01.2025 року перебуваючи на посаді оператора-електрика відділення полігонного забезпечення взводу забезпечення військової частини виконує обов`язки за посадою у зоні виконання бойових завдань. Під час спілкування ОСОБА_2 лише неодноразово повідомляє, що проходити огляд не може, бо на службі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, «Коробов проти України» від 21.07.2011 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В даному випадку, факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 , пропозиція пройти огляд та відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки та в мед закладі, повністю підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 1.3. ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно з ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. Під час керування транспортним засобом як учасник дорожнього руху, підлягає огляду на стан алкогольного сп`яніння у загальному порядку.

Водій ОСОБА_2 вимог п.2.5. ПДР України не дотримався та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, суд враховує відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та є потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_2 судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця В/Ч НОМЕР_2 , що зареєстрований АДРЕСА_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (отримувач коштів ГУК у Харківській області ; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947;банк отримувача Казначейство України(ЕАП) ; код банку отримувача (МФО) 899998;рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300) у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Роз`яснити правопорушнику, що після набрання даною постановою законної сили у випадку несвоєчасної сплати грошового стягнення (штрафу) у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, передбачено стягнення штрафу у подвійному розмірі у відповідності до ст.ст.7,27,299,304,305,307,308 КУпАП та ст.ст.11,18 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця В/Ч НОМЕР_2 , що зареєстрований АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 605,60 гривень на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП) ;код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.В. БУГЕРА