печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., за участю

секретарів Івахненка А. О., Чуйкіної В. О.

прокурора Сказка Р. І.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді завідувача Сектору кібербезпеки та захисту інформації (самостійний) Державної інспекції ядерного регулювання України, як суб`єкт декларування, відповідно до положень ст.ст. 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції» 19.03.2024 зазначив завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічній за 2023 рік, які відрізняються від достовірних на загальну суму 853 531,8 грн, чим не дотримав вимог пп. 2, 3, 7 та 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з наказом Державної інспекції ядерного регулювання України від 01.09.2023 № 201-о ОСОБА_1 з 04.09.2023 призначено на посаду завідувача Сектору кібербезпеки та захисту інформації (самостійний) Державної інспекції ядерного регулювання України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу обов`язків з проведення перевірок від 09.08.2024 уповноваженою особою Національного агентства головним спеціалістом четвертого відділу Управління проведення повних перевірок Маліновським Артемом Івановичем проведено повну перевірку декларації, щорічної за 2023 рік, унікальний ідентифікатор документа - f578268c-ca72-48c2-a438-d566915ef508, поданої ОСОБА_1 , завідувачем Сектору кібербезпеки та захисту інформації (самостійний) Державної інспекції ядерного регулювання України, до Реєстру 19.03.2024.

Повна перевірка проведена у період: з 12.08.2024 по 24.10.2024. За результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_1 при поданні декларації зазначив такі недостовірні відомості:

У розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про квартиру, яка була фактичним місцем його проживанням, про що він зазначив у розділі 2.1 «Інформація про суб`єкта декларування» декларації, що на праві власності належить члену його сім`ї (дружині), розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно члену сім`ї (дружині) ОСОБА_1 на праві власності (на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 10.02.2019) належить квартира площею 88,4 м?, дата реєстрації права 03.09.2019, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, вартість майнових прав 532 200,00 гривень.

Згідно із довідкою ТОВ «Альпійське містечко Десна» від 28.05.2024, копія якої наявна у Національного агентства, ОСОБА_1 з 2021 року фактично проживає та сплачує за прибудинкову територію за вищевказаною адресою.

ОСОБА_1 мав обов`язок відобразити всі відомі відомості про об`єкт нерухомого майна, що перебував у його користуванні у зв`язку із фактичним місцем проживання.

Таким чином, ОСОБА_1 зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 532 200.00 гривень.

У розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про автомобіль Ravon R-2 (2017 р.в.), який на праві власності належить члену сім`ї (дружині) ОСОБА_1 .

Відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів члену сім`ї ОСОБА_1 (дружині) на праві власності належить автомобіль Ravon R-2 (2017 р.в.), дата реєстрації 09.12.2023, VIN-код НОМЕР_1 .

Окремо слід наголосити, що ОСОБА_1 знав про наявність у власності члена сім`ї (дружини) вказаного автомобіля та ознайомлений з його ідентифікаційними характеристиками, оскільки саме він 09.12.2023 продав цей автомобіль дружині за 15 000,00 гривень.

За інформацією Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (лист № 19167/15529-3-24/42 від 16.09.2024) ціна вказаного автомобіля станом на 09.12.2023 становить 306 210,00 грн, а станом на 31.12.2023 - 317 150,00 гривень.

ОСОБА_1 зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 306 210,00 гривень.

У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про отриманий ним дохід у розмірі 15 000,00 грн від продажу автомобіля Ravon R-2 (2017 р.в.) члену сім`ї (дружині). Відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів ОСОБА_1 09.12.2023 продав члену сім`ї (дружині) автомобіль Ravon R-2 (2017 р.в.). Згідно із договором купівлі-продажу автомобіля покупець (член сім`ї (дружина)) був зобов`язаний сплатити продавцеві ціну, визначену договором, у розмірі 15 000,00 гривень.

ОСОБА_1 був зобов`язаний зазначити у декларації за 2023 рік відомості про отриманий ним у звітному році дохід від продажу транспортного засобу.

ОСОБА_1 зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 15 000,00 гривень.

У розділі 12 «Грошові активи» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про свої кошти, розміщені на банківському рахунку в АТ «Ощадбанк», станом на 31.12.2023 у розмірі 121,80 гривні.

Відповідно до інформації АТ «Ощадбанк» станом на 31.12.2023 на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , обліковувались кошти у сумі 121,80 гривні.

ОСОБА_1 пояснив, що не зазначив відомостей про залишки на банківських рахунках з огляду на те, що у нього були відсутні на банківських рахунках грошові кошти, сукупна вартість яких на кінець звітного року перевищувала б 50 прожиткових мінімумів.

Враховуючи, що в розділі 12 «Грошові активи» декларації суб`єкт декларування зазначив відомості про свої грошові активи у розмірі, що сукупно перевищує 50 прожиткових мінімумів станом на 31.12.2023, відомості про кошти, розміщені на банківському рахунку в АТ «Ощадбанк» у розмірі 121,80 грн, також підлягали декларуванню.

ОСОБА_1 зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 121,80 гривні.

Ураховуючи викладене, у розділах 3, 6, 11 та 12 декларації ОСОБА_1 зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 853 531,8 грн, що перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, чим не дотримав вимог пп. 2, 3, 7 та 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 винуватості у вчиненні правопорушення не визнав. Зазначив, що він одружився лише 01.08.2023, квартира, про яку йдеться в протоколі, йому не належить, а є власністю дружини, про що на момент перевірки він не знав, а дізнався саме після перевірки НАЗК. Саме через це у декларації ОСОБА_1 вказав виключно місце свого постійного проживання. Кому саме належала квартира (дружині, її батькам, чи комусь іншому) він не знав, та дружина не надавала вказану інформацію. Вказує дану адресу проживання у деклараціях з 2021 року.

Щодо автомобіля «Ravon» ОСОБА_1 зазначив, що отримав ? вказаного автомобіля у спадок після смерті батьків, іншу частину отримав у спадок його племінник. Племінник надав ОСОБА_1 довіреність та вони разом прийняли рішення продати авто за 15000 грн дружині ОСОБА_1 . Така ціна обґрунтована тим, що авто було у поганому стані. Вказану суму, отриману з продажу з авто, ОСОБА_1 не відобразив у декларації помилково, оскільки думав, що вказана сума менше 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб і її не треба відображувати.

Не відображення 121,8 грн на картковому рахунку з «Ощадбанку» у декларації пояснив тим, що не пам`ятав про вказаний банківський рахунок. Таким чином, жодного умислу в його діях на приховання майна не було.

Прокурор вважав наявним в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП. Прокурор зазначив, що пояснення особи не спростовують того факту, що ОСОБА_1 мав задекларувати зазначене майно. Так, ОСОБА_1 проживає у вказаній квартирі з 2021 року (він мав зазначити квартиру, площу (якщо відомо), хто власник (якщо відомо), чи вказати, що член сім`ї не надав інформації). Відповідно до вимог ст. 46 ЗУ «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 мав зазначити про кошти, отримані від продажу авто, а також про саме авто, яке належить члену сім`ї. ОСОБА_1 не вперше подавав декларацію, тому він знав як і що має бути заповнене. Таким чином, прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 грн. Також прокурор долучив до матеріалів письмовий висновок.

19.03.2025 ОСОБА_1 в судовому засіданні надав додаткові пояснення по суті справи. Так, ОСОБА_1 зазначив, що у 2022 році НАЗК проводило повну перевірку його декларації, проте вказана перевірка не була завершена з невідомих причин. В свою чергу, відповідно до ст. 51-3 ЗУ «Про запобігання корупції» повна перевірка декларації проводиться в частині об`єктів декларування, не охоплених повною перевіркою декларацій відповідного суб`єкта декларування за попередні періоди і, таким чином, 2023 році не мало бути повної перевірки, оскільки ці всі об`єкти були перевірені у 2022 році. Додатково наголосив, що не мав жодного умислу приховування вказаного майна. Окрім того, суб`єкт декларування не має нести відповідальності за подання недостовірних даних, якщо вказані недостовірні дані було надані членами його сім`ї. Спочатку вказав, що з квітня по жовтень-листопад 2021 року проживав на дачі, яка йому дісталася від батьків у спадщину та територіально знаходиться поруч з квартирою дружини (14 км), потім уточнив, що більшість часу постійно проживає на цій дачі.

Прокурор у судовому засіданні підтримав попередньо викладену позицію.

Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб у судовому засіданні та дослідивши надані ними документи, надходить наступного висновку.

В примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду завідувача Сектору кібербезпеки та захисту інформації (самостійний) Державної інспекції ядерного регулювання України, є суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 статті 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", «в» і "г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Суддею встановлено, що на виконання вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 19.03.2024 подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2023 рік.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про запобігання корупції» (далі - Закон), у декларації зазначаються відомості про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок), затвердженого Наказом НАЗК від 08.11.2023 № 252/23, у разі відмови члена сім`ї суб`єкта декларування надати будь-які відомості чи їх частину для заповнення декларації суб`єкт декларування зобов`язаний зазначити про це в декларації, обравши позначку «Член сім`ї не надав інформацію» та відобразивши в ній всю відому йому інформацію про такого члена сім`ї та об`єкти декларування, які належать йому на будь-якому праві.

Відповідно до ч. 9 ст. 46 Закону відомості, передбачені частиною першою цієї статті, вважаються такими, що зазначені у декларації, якщо вони відображені хоча б в одному розділі декларації (крім відомостей про зареєстроване місце проживання, а також місце фактичного проживання або поштову адресу, на яку суб`єкту декларування Національним агентством може бути надіслано кореспонденцію, відображення яких не вважається зазначенням відомостей про об`єкти декларування). У такому разі невнесення відомостей до інших розділів декларації не вважається поданням суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей або неподанням таких відомостей.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 46 Закону дані про об`єкт декларування, що перебуває у володінні або користуванні суб`єкта декларування або членів його сім`ї, зазначаються в декларації, якщо такий об`єкт перебував у володінні або користуванні станом на останній день звітного періоду (за умови що право володіння або користування виникло у суб`єкта декларування не менше ніж за 30 календарних днів, що передували останньому дню звітного періоду) або протягом не менше половини днів протягом звітного періоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 51-3 Закону проводиться повна перевірка декларацій, яка полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення чи необґрунтованості активів і може проводитися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

Проведеною повною перевіркою декларації ОСОБА_1 встановлено, що у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про квартиру, яка була фактичним місцем його проживанням, про що він зазначив у розділі 2.1 «Інформація про суб`єкта декларування» декларації, що на праві власності належить члену його сім`ї (дружині), розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаними діями ОСОБА_1 зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 532 200.00 гривень.

Відповідно до даних з «Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта» (далі - Реєстр) ОСОБА_2 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . З Реєстру вбачається, що право власності на вказану квартиру набуте ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу від 10.02.2019, вартість квартири, що вказана у договорі, складає 532200 грн 00 коп..

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01.08.2023 зареєстровано шлюб.

Так, відповідно до наявної в матеріалах справи Довідки з місця проживання № 1/28052024 від 28.05.2024, яка видана ОСОБА_1 про те, що він фактично проживає з 2021 року та сплачує за прибудинкову територію за адресою : АДРЕСА_2 .

Таким чином, суддя доходить висновку та вважає доведеним, що вказана квартира перебувала у користуванні ОСОБА_1 з 2021 року (що встановлено з матеріалів справи та пояснень самого ОСОБА_1 у судовому засіданні), оскільки він у ній проживає та сплачує кошти за прибудинкову територію, та ОСОБА_1 , не зазначивши відомості про вказану квартиру у декларації, зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 532 200.00 гривень.

Посилання ОСОБА_1 , що він не зазначив відомості про вказану квартиру у зв?язку із тим, що його дружина не повідомила йому необхідну інформацію, суддя сприймає критично, оскільки відповідно до Порядку у разі відмови члена сім`ї суб`єкта декларування надати будь-які відомості чи їх частину для заповнення декларації суб`єкт декларування зобов`язаний зазначити про це в декларації, обравши позначку «Член сім`ї не надав інформацію» та відобразивши в ній всю відому йому інформацію про такого члена сім`ї та об`єкти декларування, які належать йому на будь-якому праві.

Проте ОСОБА_1 вищевказаних вимог не виконав, чим зазначив недостовірні відомості.

Також посилання ОСОБА_1 на те, що більшість часу він проживає на своїй дачі суддя сприймає критично, оскільки вказаний факт об`єктивно нічим не підтверджується та ОСОБА_1 самостійно у декларації вказав постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім того, проведеною повною перевіркою декларації ОСОБА_1 встановлено, що у розділі 6 «Цінне рухоме майно транспортні засоби» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про автомобіль Ravon R-2 (2017 р.в.), який на праві власності належить члену сім`ї (дружині) ОСОБА_1 , чим зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 306 210,00 гривень.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону у декларації зазначаються відомості про цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право.

Так, відповідно до договору купівлі-продажу від 09.12.2023 ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 транспортний засіб «Ravon» R2, номер шасі: НОМЕР_3 , за 15000 грн.

Згідно з відповіддю КНДІСЕ від 16.09.2024 на лист № 404-01/59193-24 від 14.08.2024 встановлено, що вартість «Ravon» R2, 2017 року, Vin-код НОМЕР_3 , з врахуванням цінових даних довідника «Бюлетень автотоварознавця №132 грудень 2023» для КТЗ, який перебуває у технічно справному стані, є комплектним та укомплектованим та не потребує ремонту тощо, станом на 09.12.2023 складає: 306 210,00 грн та станом на 31.12.2023 складає: 317 150,00 грн (триста сімнадцять тисяч сто п`ятдесят грн, 00 коп.

Таким чином, суддя доходить висновку та вважає доведеним, що ОСОБА_1 , достовірно розуміючи, що у власності його дружини перебуває транспортний засіб, не вказав про нього відомості у декларації, чим зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 306 210,00 гривень.

Посилання ОСОБА_1 , що ним не вказані дані про вказане авто, оскільки він вважав, що сума продажу авто, що складала 15000 грн, є меншою за 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тому не підлягала декларуванню, суддя вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до підпункту «б» п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону вказано, що у декларації вказуються дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості.

Окрім того, у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про отриманий ним дохід у розмірі 15 000,00 грн від продажу автомобіля Ravon R-2 (2017 р.в.) члену сім`ї (дружині). Таким чином, ОСОБА_1 зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 15 000,00 гривень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону у декларації зазначаються відомості про отримані доходи суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, аліменти, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки, а також соціальні виплати та субсидії у разі виплати їх у грошовій формі та інші доходи.

Абзацом 1 п. 10 ч. 1 ст. 46 Закону визначено, що у декларації зазначаються відомості про видатки, а також будь-які інші правочини, вчинені у звітному періоді, на підставі яких у суб`єкта декларування виникає або припиняється право власності, володіння чи користування, у тому числі спільної власності, на нерухоме або рухоме майно, нематеріальні та інші активи, а також виникають фінансові зобов`язання, які зазначені у пунктах 2-9 частини першої цієї статті.

Так, відповідно до договору купівлі-продажу від 09.12.2023 ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 транспортний засіб «Ravon» R2, номер шасі: НОМЕР_3 , за 15000 грн.

Посилання ОСОБА_1 , що він не знав, що треба декларувати таку суму доходу, яка є меншою за 50 прожиткових мінімумів, суддя вважає необґрунтованими, оскільки, як визначено п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону декларуванню підлягають будь-які доходи, отримані за звітний період. Окрім того, п.п. 2 п. 12 Розділу ІV Порядку визначено, що відомості про доходи зазначаються незалежно від їх розміру.

Крім того, як визначено ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, суддя вважає доведеним те, що ОСОБА_1 у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 15 000,00 гривень.

Окрім того, у розділі 12 «Грошові активи» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про свої кошти, розміщені на банківському рахунку в АТ «Ощадбанк», станом на 31.12.2023 у розмірі 121,80 гривні, чим зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 121,80 гривні.

Так, відповідно до п.п. 1 п. 13 Розділу ІV Порядку зазначено, що у розділі 12 «Грошові активи» зазначаються відомості про наявні у суб`єкта декларування та/або членів його сім`ї грошові активи, у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках або які зберігаються у банку, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам, поворотна фінансова допомога, надана третім особам, та активи у дорогоцінних (банківських) металах, якщо сукупна вартість всіх грошових активів на кінець звітного періоду перевищує 50 ПМ.

Як вбачається із декларації, у Розділі 12 ОСОБА_1 зазначив про наявність в нього 10500 доларів США та 150000 грн.

Відповідно до офіційного курсу Національного Банку України, вартість долару США станом на 31.12.2023 складала 37,9824 грн за один долар США.

Таким чином, загальна сума задекларованих ОСОБА_1 активів, станом на 31.12.2023, складала 548815 грн 20 коп..

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 становив 3028 грн.

Таким чином, загальна сума всіх грошових активів на кінець звітного періоду перевищувала 50 прожиткових мінімумів.

Відповідно до виписки з банківського рахунку ОСОБА_1 , відкритого в АТ «Ощадбанк», в останнього на рахунку на кінець звітного періоду було наявно 128 грн 80 коп..

З огляду на вказане вбачається, що ОСОБА_1 всупереч встановленим вимогам законодавства у розділі 12 «Грошові активи» декларації не зазначив відомостей про свої кошти, розміщені на банківському рахунку в АТ «Ощадбанк», станом на 31.12.2023 у розмірі 121,80 гривні, чим зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 121,80 гривні.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не пам`ятав про вказаний банківський рахунок, є неспроможними, оскільки вказане не звільняє останнього від обов`язку зазначити достовірні відомості у декларації.

Посилання ОСОБА_1 на проведення повної перевірки декларації у 2023 році всупереч ч. 5 ст. 51-3 ЗУ «Про запобігання корупції» у зв`язку із проведенням такої перевірки у 2022 році та охопленням такою перевіркою всіх об`єктів декларування, спростовуються тим, що повна перевірка декларації у 2022 році була припинена без затвердження результатів (з огляду на те, що повна перевірка декларації може проводитися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності, поряд з тим ОСОБА_1 почав виконувати функції держави або місцевого самоврядування з 04.09.2023, за 2022 рік мав обов`язок подати декларацію кандидата на посаду), що підтверджується довідкою НАЗК №331/24 від 09.08.2024. Відтак, повну перевірку декларації у 2022 році по суті не проведено, оскільки ОСОБА_1 став відповідним суб`єктом декларування лише у 2023 році, за який у подальшому і проведено повну перевірку декларації, на підставі якої складено адміністративний протокол, що є предметом вказаного провадження.

Таким чином, недостовірні відомості, вказані ОСОБА_1 у декларації, відрізняються від достовірних на загальну суму 853 531,8 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 становив 3028 грн.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 подав завідомо недостовірні відомості у щорічній декларації за 2023 рік, які відрізняються від достовірних на загальну суму 853 531,8 грн, що становить розмір від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації.

В свою чергу, у ході судового розгляду встановлено, що відомості, подані особою у щорічній декларації за 2023 рік, відрізняються від достовірних на загальну суму 853 531,8 грн, що є меншою за суму 859 902,63 грн, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначене зменшення розміру недостовірно задекларованих відомостей не впливає на правову кваліфікацію діяння за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, оскільки фактичні обставини продовжують свідчити про істотну розбіжність між задекларованими та достовірними даними. Водночас, встановлення меншої суми порушення є обставиною, що відповідно до положень ч. 2 ст. 7 КУпАП, підлягає врахуванню як така, що поліпшує становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За встановлених обставин, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, як подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та вважає його вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення повністю доведеною.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім буде адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.4 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2% прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.172-6, 280, 283-285,287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушниці стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько