Справа № 541/2603/25
Номер провадження3/541/853/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №396799 від 27.06.2025 року, 27 червня 2025 року о 12 годині 00 хвилин гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання і виховання своєї неповнолітньої дитини сина ОСОБА_2 , а саме допустив виникнення за участі свого малолітнього сина дорожньо-транспортної пригоди, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Пояснив, що він виконує батьківські обов`язки по відношенню до свого сина ОСОБА_2 , забезпечує його навчання, виховання, піклується про здоров`я. Під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27.06.2025, присутнім не був, тяжких наслідків здоров`ю не спричинено, на даний момент з сином все добре, батьки провели з ним бесіду виховного характеру, він зробив відповідні висновки, більше такого не повториться.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність наступає в разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Крім того, обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснень в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, з огляду на наступне. У даному випадку не встановлено жодних об`єктивних чи суб`єктивних ознак такого правопорушення. Зокрема, об`єктивна сторона правопорушення бездіяльність чи неналежне виконання батьківських обов`язків, що виразилися б у злісному ухиленні від догляду, наданні необхідної допомоги або створенні умов для небезпеки для дитини у матеріалах справи відсутня. Участь малолітньої дитини у дорожньо-транспортній пригоді сама по собі не є безумовною підставою для висновку про винність батька у невиконанні своїх обов`язків, тим більше, що під час події він не був присутній, а також не мав можливості вплинути на її перебіг.

Також відсутня й суб`єктивна сторона правопорушення, оскільки не доведено, що ОСОБА_1 умисно чи з необережності допустив порушення батьківських обов`язків або недбало ставився до безпеки дитини. Навпаки, з його пояснень вбачається, що він постійно виконує свої обов`язки, забезпечує навчання та виховання сина, наймає додаткових репетиторів тощо, а після події провів із ним профілактичну бесіду.

Суд також враховує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітній ОСОБА_2 не зазнав ушкоджень, що виключає настання шкідливих наслідків, які могли б свідчити про істотне порушення обов`язків батьком ОСОБА_1 .

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Отже, суд не вбачає ухилення від виконання батьківських обов`язків в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Викладене свідчить про те, що представниками правоохоронних органів не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, беручи до уваги, що належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 не надано, суд дійшов висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 184, 247 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський