Справа № 279/3177/25 провадження №3/279/1217/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківська Л.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №330580 від 14.05.2025, ОСОБА_1 , 14.05.2025 о 18.51 год. в м.Коростені по вул.Залізнична, 120 керував транспортним засобом Volkswagen Touran д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками дії наркотичних або лікарських засобів, що знижують реакцію. Під час проведення огляду в Коростенській ЦМЛ було встановлено згідно висновку лікаря №35 від 14.05.2025 водій перебуває під дією наркотичного (бензодіазепін). Водія від керуваннч транспортним засобом відстронено, чим порушив пункт 2.9 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.

Від адвоката Куцигіна І.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, мотивувавши тим, що порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки в п.6 Наказу головного лікаря медичного закладу від 03.02.2025 №67 прямо зазначено, що у випадку позитивного результату тест-смужок на наркотичні та психотропні речовини зразок сечі підлягає обов`язковому направленню до лабораторії КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» ЖОР, чого в даному випадку не зроблено. В порушення Інструкції зберігання другого зразка біологічного середовища так само не забезпечено, що унеможливлює проведення контрольного дослідження такого зразка та порушує права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на захист, зокрема щодо можливості заявлення клопотання про призначення у справі експертизи зразка біологічного середовища для спростування своєї винуватості. Відповідно до п.9 р.ІІІ Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Відповідно до Акту медичного огляду під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння використовувася тест Wondfo REF W 2012-P, який не є ані засобом вимірювальної техніки, ані обладнанням в розумінні вимог Інструкції. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, результати дослідження зразка сечі ОСОБА_1 за допомогою експрес-тесту не є належними та допустимими доказами його вини. Відповідно до інструкції Wondfo REF W 2012-P тест система не відрізняє наркотичні речовини від деяких медичних препаратів, а позитивний результат може бути отриманий від деяких харчових продуктів або харчових добавок. П.16 р.ІІІ Інструкції передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду. Форма актунаведена у Додатку 3 до Інструкції. Складений за результатами огляду ОСОБА_1 акт з одного боку фіксує відсутність будь-яких ознак наркотичного сп`яніння(п.п. 9-17), з іншого боку містить істотні недоліки - має незаповнені графи щодо результатів лабораторного дослідження (п.п.21-24),взагалі не містить заключного діагнозу за результатами огляду та тестів (п.25), атак само не містить дати, підпису та ПІБ лікаря-нарколога. В свою чергу, відповідно до п.22 р.ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Недійсність висновку медичного огляду тягне за собою закриття провадження у справі.

Заслушавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (зайого письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративно ївідповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про вчинення останнім адміністративного провопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому з перегляду відеозапису зазначена подія фіксувалась не на боді камеру, яка закріплена на форменому одязі поліцейського, а за допомогою мобільного телефону поліцейської, хоч і в матеріалах справи вбачається з додаткоку 8, що відеозапис наче проводився з портативного відео реєстратора поліцеського марки МІА серійний номер 858583, однак з відеозапису чітко вбається, що відеозапис здійснюється з мобільного телефону поліцейської. Будь яких інших відеозаписів іншими працівниками поліції не здійснювалися, до матеріалів справи не долучалися.

Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року містить чіткий перелік пристрою, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та не надає право поліцейським здійснювати відоефіксацію власними мобільними пристроями. Відповідно до п.п.2,3 Розділу ІІ вищезгаданої інструкції перелічені прилади та карти пам`яті мають перебувати на обліку в органах МВС, повинні зберігатись в органах МВС та мати інвентарні та номенклатурні номери; зберігатися в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаватися поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Суд наголошує, що діючий Закон не дозволяє працівникам поліції здійснювати фіксацію порушень ПДР на особисті мобільні телефони. Всі прилади відеофіксації, зокрема такі як портативні відеореєстратори на форменому одязі поліцейського чи відеореєстратори на службових транспортних засобах мають бути виключно службовими. Всі відеозаписи мають належно реєструватися, зберігатися, видаватися лише під розписку у спеціальних журналах та використовуватись виключно у службових цілях.

Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree)сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

Таким чином, зроблені працівниками поліції відеозаписи з телефонів та інших, непередбачених внутрішньою інструкцією, технічних засобів не можуть бути допустими доказами у справах про притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст. 251 КУпАП є, зокрема, дані протоколу про адміністративне правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі і на закріпленій встатті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Суд зобов`язаний дотримуватись принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Таку ж позицію висловив Верховний суд у справі №463/1352/16-а.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.130 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, яка передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 221, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посвідчення водія НОМЕР_3 повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя Леся НЕДАШКІВСЬКА

копія згідно з оригіналом