ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/375/25 Справа № 702/393/25 Категорія: ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Барська Т. М. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника Хараїм О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04.06.2025 року, якою -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , має на утриманні сина з інвалідністю дитинства ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 11.04.2025 року, о 19 год. 57 хв. по вулиці Соборна, 17 в м. Монастирище ОСОБА_1 керував автомобілем КІА Magentis н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізотора Алкотест «Драгер» 6810 прилад АКЕР -0683, принтер АКЕЕ 5068, тест №1735, проба позитивна - 0,66%о вміст алкоголю. Від проходження медичного огляду в лікарні відмовився. Водієм порушено вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04.06.2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого дає адвокат Хараїм Ольга Валеріївна, на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04.06.2025 задовольнити.

2. Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04.06.2025 у справі про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

3. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального права, а судом не було встановлено та повноцінно досліджені всі обставини справи.

Вказує, що, судом першої інстанції було поверхнево розглянуто дану справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, у зв`язку з чим постанова від 04.06.2025 у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Крім того, фабула протоколу викладена не у відповідності до диспозиції статті, за якою особу притягають до відповідальності, позбавляє сторону захисту можливості реалізувати право на захист, оскільки не зрозуміло від якого з двох взаємовиключних обвинувачень необхідно захищатися.

Вказує, що є незрозумілим чи перебував ОСОБА_1 «в стані сп`яніння» чи вже ж був «з ознаками сп`яніння». Висновок суду про те, що вказані два поняття є тотожними суперечать нормі ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як відповідальності за керування « з ознаками сп`яніння» даною нормою не передбачено.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, , що 11.04.2025 року, о 19 год. 57 хв. по вулиці Соборна, 17 в м. Монастирище ОСОБА_1 керував автомобілем КІА Magentis н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізотора Алкотест «Драгер» 6810 прилад АКЕР -0683, принтер АКЕЕ 5068, тест №1735, проба позитивна - 0,66%о вміст алкоголю. Від проходження медичного огляду в лікарні відмовився. Водієм порушено вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 297641 від 11.04.2025 року, де зазначено, що 11.04.2025 року, о 19 год. 57 хв. по вулиці Соборна, 17 в м. Монастирище ОСОБА_1 керував автомобілем КІА Magentis н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізотора Алкотест «Драгер» 6810 прилад АКЕР -0683, принтер АКЕЕ 5068, тест №1735, проба позитивна - 0,66%о вміст алкоголю. Від проходження медичного огляду в лікарні відмовився. Водієм порушено вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);

- даними роздруківку приладу «Драгер» щодо тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат 0,66% проміле.(а.с.2);

- даними акту огляду гр. ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнин рота.(а.с.3);

- даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 11.04.2025 року.(а.с.5);

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС Україні № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 297641 від 11.04.2025 року, даними роздруківку приладу «Драгер» щодо тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат 0,66% проміле, даними акту огляду гр. ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 11.04.2025 року.

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що 11.04.2025 року, о 19 год. 57 хв. по вулиці Соборна, 17 в м. Монастирище працівники поліції зупиняють автомобіль КІА Magentis н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм, поліцейські повідомили про причину зупинки транспортного засобу, оскільки отримали вказівку від керівництва про моніторинг та перевірили належні до перевірки документи. В подальшому працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та запропонували останньому пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» на що він погодився та результат показав 0,66% проміле. Водієві було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, проте ОСОБА_1 вказав, що не має претензій до поліцейських і погодився з результатом освідування на місці. На водія було складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, будь-яких зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про невідповідність внесених до протоколу даних ОСОБА_1 не заявляв.

Доводи апелянта про невідповідність формулювання обставин правопорушення у складеному 11.04.2025 працівниками поліції протоколі його юридичним ознакам, визначеним у диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими, оскільки зазначене у протоколі формулювання «явні ознаки алкогольного сп`яніння» не змінює суті діяння, обставини якого наведені у протоколі, а виявлені поліцейським видимі, конкретні прояви сп`яніння та результати тесту газоаналізатора «Драгер» 6810 підтверджують факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування 11.04.2025 о 19 год. 57 хв. по вулиці Соборній в м. Монастирище автомобілем КІА Magentis н.з. НОМЕР_2 .

Доводи захисника про протиправну зупинку поліцейськими керованого ОСОБА_1 автомобіля, є також необґрунтованими, оскільки відеозапис правопорушення підтверджує, що працівник поліції, зупинивши кероване ОСОБА_1 авто, повідомив останньому про проведення правоохоронцями відпрацювання району та перевірку військово - облікових документів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції ніяким чином не впливає на суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 та не звільняє його від відповідальності за скоєне.

Дії поліцейського відповідають положенням ч.4 ст. 8 Закону «Про Національну поліцію", за змістом якої під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до відеозапису бодікамер, працівники поліції дотримались вимог ч.1 ст.266 КУпАП та висловили заборону подальшого керування транспортним засобом в усній формі, однак посвідчення водія не вилучили у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 утримував його в руках і не віддав.

Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 04.06.2024 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04.06.2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок