ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/2957/25
провадження № 3/753/1855/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2025 в провадження Дарницького районного суду м. Києва з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції України надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2025 дану справу визначено за суддею Каліушком Ф.А.

24.02.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Александров Дмитро Олександрович в приміщенні суду ознайомився з матеріалами даної справи.

18.03.2025 через систему «Електронний суд» від адвоката надійшло клопотання про закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Вказане клопотання обгрунтовано тим, що 25.01.2025 з метою перевірки документів та транспортного засобу працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 , після чого висунуто вимогу про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Так, останній погодився пройти вказаний огляд, результат якого виявився позитивним 0,63% проміле, з яким ОСОБА_1 не погодився. Адвокат зазначає, що після незгоди водія транспортного засобу з результатами алкотесту «Драгер», працівники поліції зобов`язані направити водія до найближчого закладу охорони здоров`я. При цьому, на думку останнього, поліція вчинила дещо сумнівні дії, оскільки на словах останні вели розмову про огляд в Бориспільській ЦРЛ, а в матеріалах справи взагалі відсутнє направлення. Особливу увагу адвокат звертає на те, що водій не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, а тому складання протоколу за ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.9 (а) ПДР було безпідставним, що також підтверджується і відеозаписами з боді-камер працівників поліції. Відмова від проходження огляду в закладі охорони здоров`я кваліфікується як порушення п. 2.5 ПДР, але не є підставою для звинувачення у порушенні п. 2.9 (а) ПДР, яке стосується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, виправлення або внесення змін до протоколу шляхом складання довідки з проханням до суду змінити кваліфікацію статті є прямим порушенням чинного законодавства України, оскільки суд не вправі виходити за межі фабули протоколу, а довідки не є належними та допустимими доказами та не є підставою для суду перекваліфіковувати фабулу протоколу з метою посилення відповідальності особи.

16.04.2025 через систему «Електронний суд» від адвоката надійшло клопотання про виклик в судове засідання поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №229657 від 25.01.2025, а також клопотання щодо неприпустимості зміни фабули протоколу судом, у якому наведена практика, викладена у постановах Київського апеляційного суду та Шостого апеляційного адміністративного суду.

Судове засідання, призначене на 16.04.2025, відбулося в режимі відеоконференції за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Дмитра Олександровича, у якому судом було розглянуто клопотання про виклик поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №229657 від 25.01.2025, заслухано позицію сторони захисту та відкладено розгляд справи.

Судове засідання, призначене на 02.06.2025, відбулося в режимі відеоконференції за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Дмитра Олександровича, у якому судом було розглянуто клопотання про закриття провадження у справі та прийнято процесуальне рішення за наслідком розгляду справи.

Щодо кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ЕПР1 №229657 від 25 січня 2025 року водій ОСОБА_1 , 25 січня 2025 року о 00:45 год., керував транспортним засобом «BMW X5 M60I XDRIVE», державний номерний знак НОМЕР_1 , по Бориспільському шосе КП503 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, а саме працівниками правоохоронних органів за згодою водія на місці зупинки, за допомогою приладу «ALCOTEST DRAGER 6820», результат якого виявився позитивним 0,62% проміле, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перед передачею даної справи до суду поліцейським взводу №2 роти №3 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Васечко Л. було проведено перевірку та встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.05.2024 було вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Чинними положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено повноваження суду щодо перекваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд зауважує, що при кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, обов`язковому доведенню підлягає те, що особою, щодо якої порушено провадження у справі про адміністративне правопорушення, протягом року було вчинене будь-яке з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу вказує на те, що одним з обов`язкових доказів, який повинен бути долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення даної категорії є постанова суду, яка набрала законної сили, про притягнення протягом року особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, до матеріалів справи було долучено картку обліку адміністративного правопорушення та повний витяг з ЄДРСР постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 11.06.2024 (справа №752/11636/24, провадження 3/753/5063/24), яка набрала законної сили 21.06.2024, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Отже, посадовою особою, яка порушила провадження у даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано обов`язковий доказ, який дозволяє суду здійснити розгляд справи з перекваліфікацією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №229657 від 25.01.2025 з ч. 1 на ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП визначено що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до стст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як було зазначено вище, згідно протоколу серії ЕПР1 №229657 від 25 січня 2025 року водій ОСОБА_1 , 25 січня 2025 року о 00:45 год., керував транспортним засобом «BMW X5 M60I XDRIVE», державний номерний знак НОМЕР_1 , по Бориспільському шосе КП503 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, а саме працівниками правоохоронних органів за згодою водія на місці зупинки за допомогою приладу «ALCOTEST DRAGER 6820», тест 5026, результат якого виявився позитивним 0,62% проміле, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В матеріалах справи міститься відеозапис з нагрудних камер працівників правоохоронних органів з якого вбачається наступне.

Відеозапис розпочинається з того, що 25.01.2025 по Бориспільському шосе у м. Києві, зокрема на КП503, працівниками правоохоронних органів було зупинено транспортний засіб «BMW X5 M60I XDRIVE», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Підставою зупинки слугувало порушення останнім правил користування ременями безпеки. Під час перевірки документів та спілкуванням, інспектор поліції відчув запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 , у зв`язку із чим інспектор запропонував йому на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту «Драгер», на що він погодився. Так, інспектор роз`яснив ОСОБА_1 про його права, дістав прилад, передав його на перевірку останньому, пояснив, що прилад є одноразовим, уввімкнув його, показав, що у ньому відсутні пари алкоголю, після чого роз`яснив ОСОБА_1 , що йому необхідно набрати повітря в легені та подути від себе в прилад до моменту звукового сигналу. Результат тесту виявився позитивним 0,62% проміле, проте ОСОБА_1 зазначив «я не пив, як таке може бути». Інспектор зазначив, що якби він не відчув запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 , то не пропонував би йому пройти тест, оскільки в цьому не було б доцільності. ОСОБА_1 зазначив, що з результатом тесту не згоден, після чого інспектор запропонував йому проїхати до лікаря-нарколога, на що він відповів «я завтра поїду». Інспектор роз`яснив останньому, що згідно інструкції, якщо особа не погоджується з результатом алкотесту «Драгер», вона повинна проїхати до лікаря-нарколога. Надалі, інспектор зазначив: «якщо ви не згодні, ми зобов`язані доставити Вас до закладу охорони здоров`я до лікаря-нарколога (00:52:48 хв.). ОСОБА_1 зазначив: «я не згоден з тестом, їхати також нікуди не буду, буду це оскаржувати в суді (00:52:55 хв.). Інспектор знову запитав: «до лікаря-нарколога ви з нами не проїдете? (00:53:01 хв.). ОСОБА_1 відповів: «зараз я не буду їхати, бо я буду їхати відпочивати (00:53:04 хв.). В подальшому, інспектор знову запитав «до лікаря-нарколога ви відмовляєтесь проїхати? (00:53:47 хв.). ОСОБА_1 зазначив: «а навіщо, якщо я не згоден» (00:53:48 хв.). Інспектор: «по інструкції ми повинні вас доставити до закладу охорони здоров`я, де вас огляне лікар-нарколог (00:53:51 хв.). Далі, знову питання інспектора «до лікаря-нарколога не їдете? З Результатом не згодні? (00:55:57 хв.). Відповідь ОСОБА_1 «ні» (00:56:00 хв.).

Також в матеріалах справи містяться: оригінал «ALCOTEST DRAGER 6820», тест 5026, результат якого є позитивним 0,62% проміле; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного інспектором УПП у м. Києві Струком В.М., у якому зазначено, що огляд було проведено у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в п. 14 в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення зазначив «з результатами огляду не згоден, не вживав; в оригіналі алкотесту «Драгер» в графі підпис особи, що тестують зазначив «не згоден»; в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі з результатами «не згоден, не пив, пив 24.01.2025 7:00».

Розділом 2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306, передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами).

На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2 Інструкції, про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вказаною Інструкцією визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів; - порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; - поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу 1 Інструкції).

Відповідно до наведених нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі, коли водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, така особа направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Таким чином, встановивши, що є підстави вважати, що особа, яка керує таким засобом, перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або з ознаками такого стану, передбаченими п. 3, п. 4 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський зобов`язаний висунути такій особі вимогу про проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і така особа підлягає огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого (ч. 2 ст. 130 КУпАП).

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. На місці зупинки транспортного засобу останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «ALCOTEST DRAGER 6820», тест 5026, результат якого виявився позитивним 0,62% проміле, проте з його результатом він категорично не погодився.

З відеозапису з боді-камери працівників поліції вбачається, що інспектором неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони-здоров`я до лікаря-нарколога, проте останній відмовився, що також і не заперечується його представником.

Тобто, позитивний результат огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння, незгода з ним, та, при цьому, категорична відмова від проходження огляду у лікаря-нарколога, зафіксована на боді-камеру працівників поліції, не ставила під сумнів факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим працівниками поліції дії останнього були розцінені як порушення ним п. 2.9 (а) ПДР, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

До того ж, докази протилежного не були встановлені на етапі процесуальної дії, а саме під час проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, як і не були надані та спростовані ОСОБА_1 та його представником.

Суд критично оцінює твердження представника ОСОБА_1 щодо неправомірного притягнення останнього до відповідальності у зв`язку з порушенням п. 2.9 (а) ПДР, зокрема за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки водій відмовився від огляду в закладі охорони здоров`я, а тому працівник поліції повинен був кваліфікувати це як порушення п. 2.5 ПДР.

При цьому, як встановлено судом вище, водій ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «ALCOTEST DRAGER 6820», тест 5026, результат якого виявився позитивним - 0,62% проміле, тобто працівником поліції виявлено порушення саме п. 2.9 (а) ПДР та складено протокол за порушення цієї норми, а подальша незгода особи з виявленим результатом тесту та відмова від проходження відповідного огляду у закладі охорони здоров`я не впливає на кваліфікацію інкримінованого його правопорушення.

З огляду на викладене вище, а також оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що дії водія ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол складено у відповідності до вимог законодавства, а вина особи повністю встановлена під час судового розгляду, у зв`язку із чим вважає за необхідне притягнути його до адміністративної відповідальності.

При призначенні виду і міри адміністративного стягнення суддя врахував відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, характер правопорушення, особу порушника та його ставлення до вчиненого, ступінь його вини, а тому вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є необхіднім та достатнім для виправлення та запобігання новим правопорушенням в сфері дорожнього руху.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (605,60 грн.).

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись стст. 7, 40-1, 221, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП та на підставі чч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки.

Строк позбавлення права керування відраховувати з моменту примусового вилучення посвідчення водія або моменту його добровільної здачі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ст. 307 КУпАП).

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.

Повний текст постанови суду складено - 18.07.2025.