ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/289/25 Справа № 701/1387/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Калієвський І. Д. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Маньківського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 17 грудня 2024 року о 22 год. 36 хв., був зупинений по вул. Франка, що с-щі Маньківка Уманського (Маньківського) району Черкаської області, за керування транспортним засобом "Audi A6", державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із ротової порожнини). Відмовився від проходження в установленому законом порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити вищевказану постанову в частині накладення адміністративного стягнення, виключити із мотивувальної та резолютивної частини оскаржуваної постанови накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та замінити його на штраф у розмірі 17 000 гривень.

Вважає, що судом першої інстанції при визначенні адміністративного стягнення не було враховано, що він є військовослужбовцем і збереження права керування транспортними засобами вкрай необхідно для виконання бойових завдань пов`язаних із захистом Батьківщини. Не була врахована характеристика апелянта, в якій зазначено, що він у 2016-2018 роках проходив службу в зоні АТО/ООС безпосередньо на лінії розмежування. Після тривалого лікування внаслідок поранення продовжив проходити службу на посаді офіцера штабу. З початком повномасштабного вторгнення протягом 2022-2023 років виконував бойові завдання в Донецькій області, з вересня 2024 року в Харківській області.

З приводу цього посилається на ст. 151-2 Конституції України, рішення ЄСПЛ від 21.02.2011 у справі «Корнєв, Карпенко проти України» та рішення Конституційного Суду України від 15.06.2022 за №4-з(ІІ)2022, від 21.07.2021 за №3-р(ІІ)/2021.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Починка О.І., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

При апеляційному перегляді враховується, що апелянт не оскаржує постанову судді в частині опису обставин, установлених під час розгляду справи та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, через що судове рішення переглядається в частині накладення додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя, за результатами розгляду справи, застосовував до правопорушника ОСОБА_1 , стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 цього Кодексу у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 роки.

Даний вид стягнення, що визначений законодавцем, як основний, так й додатковий є безальтернативним.

У цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення - у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, навіть виконання ним обов`язків військової служби та зі забезпеченням оборони України, захистом її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

Суд першої інстанції вмотивовано вказав, що не вбачає підстав для застосування аналогії права та не накладати додаткове стягнення на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортним засобом на підставі ст. 69 КК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що для досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення: виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, накладення вказаного додаткового стягнення є необхідним.

За таких обставин постанова судді є законною, скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33, ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Маньківського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук