П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , представника - адвоката Сочки І. І., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №146433, 10.06.2025 року в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ужгород» громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснив незаконне перетинання державного кордону на транспортному засобі, а саме на мотоциклі. Молодший інспектор прикордонної служби 1 категорії - 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) сержант ОСОБА_3 , який ніс службу в прикордонному наряді «Вартовий шлагбаум», своєчасно не виявив правопорушника та не своєчасно подав сигнал оповіщення, а також не зміг ефективно діяти з метою зупинки транспортного засобу і затримання правопорушника, як наслідок правопорушник незаконно без проходження паспортного та митного контролю вибув з пункту пропуску та порушив державний кордон України та виїзд з України в напрямку Словацької Республіки.

У протоколі вказано, що своїми діями порушив вимоги п.п. 14 п. 11 розділу ІІ (прикордонним нарядам забороняється: учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону, відволікатися від несення служби), Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1261 від 19 жовтня 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1391/27836; Наказ начальника НОМЕР_1 прикордонного загону № 1416 аг від 29.12.2021 року «Про використання особистих технічних засобів», у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 вину свою не визнав. Суду пояснив, що у той день він дійсно ніс службу в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ужгород». Зазначив, що в його обов`язки, серед інших, входить охорона державного кордону. Вказує, що 10.06.2025 він один безпосередньо виконував обов`язки щодо видачі талонів у двох напрямках - виїзду з України та в`їзду в Україну. Пояснив, що смуга руху на виїзд з України не обладнана жодними технічними засобами, такими як шлагбауми, їжаки, інші технічні засоби, які могли б дозволити ефективно діяти з метою зупинки транспортного засобу, який незаконно без проходження паспортного та митного контролю вибуває з пункту пропуску. Вказує, що оскільки він один ніс службу на двох напрямках, в момент незаконного перетинання державного кордону громадянином України ОСОБА_4 , він стояв на смузі напрямку в`їзд в Україну, і не одразу зрозумів, що мотоцикл, який виїжджає, не пройшов митний та прикордонний контроль. Коли він зрозумів, то одразу повідомив про це встановленим особам.

Вказує, що у нього були відсутні будь-які засоби, які б дозволили завадити незаконному перетинанню державного кордону в той момент.

Захисник, адвокат Сочка І. І., надав суду технологічну схему пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Ужгород" та Інструкцію про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, отримані з мережі інтернет. Просив врахувати, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відтак просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях складу та події адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи суддею встановлено, що на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, уповноваженими особами відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " надано:

- протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №146433 від 14.06.2025 року у якому зазначено, що в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ужгород» громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснив незаконне перетинання державного кордону на транспортному засобі, а саме на мотоциклі. Молодший інспектор прикордонної служби 1 категорії - 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) сержант ОСОБА_3 , який ніс службу в прикордонному наряді «Вартовий шлагбаум», своєчасно не виявив правопорушника та не своєчасно подав сигнал оповіщення, а також не зміг ефективно діяти з метою зупинки транспортного засобу і затримання правопорушника, як наслідок правопорушник незаконно без проходження паспортного та митного контролю вибув з пункту пропуску та порушив державний кордон України та виїзд з України в напрямку Словацької Республіки. У протоколі вказано, що своїми діями порушив вимоги п.п. 14 п. 11 розділу ІІ (прикордонним нарядам забороняється: учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону, відволікатися від несення служби), Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1261 від 19 жовтня 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1391/27836; Наказ начальника НОМЕР_1 прикордонного загону № 1416 аг від 29.12.2021 року «Про використання особистих технічних засобів»;

- копію військового квитка на ім`я ОСОБА_1 ,

- службову характеристику на молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії - 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) сержанта ОСОБА_1 , відповідно до якої робота оцінена як задовільна. в загальному характеризується позитивно;

- витяг з книги прикордонного контролю складу зміни пункту пропуску «Ужгород» в період з 20:00 10.06.2025 до 08:00 11.06.2025, з якого вбачається, що молодший інспектор прикордонної служби 1 категорії - 3 групи ІПК сержант ОСОБА_1 перебував на службі ВШ (кордон) л/н.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, а саме у порушенні правил несення прикордонної служби, вчинене в умовах особливого періоду, не надано.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 2 ст. 172-18 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Суддя констатує, що наявні у матеріалах справи докази, а саме: протокол про адміністративне провопорушення, службова характеристика, копія військового квитка та витяг з книги прикордонного контролю не є належним та достатніми доказами скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , яке йому інкримінуєтья.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Матеріали справи не містять посадової інструкції ОСОБА_1 з зазначенням обов`язків, покладених на нього під час несення служби в прикордонному наряді «Вартовий шлагбаум», також не зазначено конкретних дій, які повинен був вжити ОСОБА_1 , наявність можливості вжити ним таких дій та в чому конкретно полягала допущена ним бездіяльність; матеріали справи не містять доказів вчинення інкриміновано правопорушення.

Згідно приписів ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Леванте проти Латвії» неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, суддя бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що справа про адміністративне правопорушення повинна бути розглянута у розумні строки.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення. Тому суддя, ухвалюючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, а саме порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне провадження по даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок, слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 172-18, 247, 268, 277, 279, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. В. Чепка