КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/3088/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року місто Київ

справа № 759/5098/25

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Харчука Олександра Петровича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Харчука Олександра Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Харчук О.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що працівники поліції жодних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не перевіряли, а фактично підставою направлення його на огляд на стан наркотичного сп`яніння стало не наявність ознак, а певний словесний конфлікт, який виник зі співробітниками поліції на фоні того, що він відмовився на вимогу працівника поліції вийти завтомобіля.

Вказував, що з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а саме в КНП КМНКЛ «Соціотерапія», а навпаки він в ході спілкування з працівниками поліції неодноразово вказував на те, що він готовий пройти відповідний огляд, однак лише просив працівників поліції, щоб вони надали йому можливість направитися до закладу охорони здоров`я на своєму автомобілі.

Зазначав, що необґрунтованість та незаконність вимоги інспектора патрульної поліції до ОСОБА_1 підтверджуються висновком КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» №000785 від 04 березня 2025 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 в межах двох годин з моменту складання відносно нього протоколу пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, за результатами огляду якого встановлено, що ОСОБА_1 тверезий та у нього не виявлено жодних ознак наркотичного сп`яніння.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові від законного порядку огляду, оскільки від проходження такого огляду він не відмовлявся, що у свою чергу виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Посилався на те, що матеріалів справи, вони не містять жодних доказів, які б підтверджували відсторонення особи від керування транспортним засобом.

Вказував, що в порушення вказаних вище вимог Інструкції №1452/735, співробітники поліції не ознайомлювали ОСОБА_1 зі змістом направлення на огляд в закладі охорони здоров`я та не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння згідно направлення форма якого наведена у додатку 1 до Інструкції №1452/735.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Харчук О.П. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Харчука О.П., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З об'єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров'я для визначення стану алкогольного сп'яніння, а суб'єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

За правилами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п.2 Інструкції №1452/735 та п.2 Порядку №1103 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 вказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №260554, 02 березня 2025 року о 17:45 год. у місті Києві по проспекту Берестейському, буд. 117, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: ярко виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 02 березня 2025 року серії ЕПР1 №260554;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого водія ОСОБА_1 направлено до КНП КМНКЛ «Соціотерапії», однак відомості про проходження огляду в направленні відсутні, оскільки огляд не проводився;

актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя;

рапортом інспектора взводу №4 роти №1 батальйону із забезпечення супроводження ДПП старшого лейтенанта поліції Пишнюка О.М. від 02 березня 2025 року;

відеозаписом з камери.

З відеозапису вбачається, що працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , який перебуває на сидінні водія транспортного засобу марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , про те, що останнім порушено ПДРУкраїни, а саме правила стоянки транспортних засобів (час на відео 17:48:00). ОСОБА_1 просить перенести розгляд справи поліцейським, з огляду на те, що йому потрібен адвокат, який зможе під`їхати лише за кілька годин (час на відео 17:48:49). Поліцейський відмовляє у клопотанні та пред`являє вимогу надати посвідчення водія та документами на транспортний засіб. В наступному, працівник поліції переходить до оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП, при цьому ОСОБА_1 повідомляє, що боїться поліцейських. Надалі, працівник поліції зазначає, що вбачає у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, різка зміна шкіряного покриву обличчя) та пропонує останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога (час на відео 17:54:01), на що ОСОБА_1 спочатку говорить «ні», а потім погоджується, але за умови, що він поїде на власному транспортному засобі разом зі своїм адвокатом (час на відео 17:54:44). У відповідь, працівник поліції роз`яснює, що він не може дозволити, щоб водій здійснив рух на транспортному засобі та зазначив, що водій зобов`язаний прослідувати з поліцейським до медичного закладу, а тому їхати вони будуть на службовому автомобілі, в іншому випадку, його дії будуть розцінені як відмова від проходження огляду. Поліцейський знову запитує у ОСОБА_1 чи він поїде з ними до лікаря-наркогола (час на відео 17:54:58), на що останній говорить, що поїде лише зі своїм юристом (час на відео 17:54:59). О 17:55:05, 17:55:39 працівник поліції знову запитує у ОСОБА_1 чи прослідує він з ними до лікарні, на що водій відповідає, що: «вони йому становлять загрозу» (час на відео 17:55:10). В подальшому ОСОБА_1 телефонує на спецлінію «102» та стверджує, що працівники патрульної поліції намагаються його викрасти, та зачиняє вікно автомобіля. Далі працівник поліції знову пропонує ОСОБА_1 проїхати до лікаря-нарколога (час на відео 17:56:04), на що останній зазначає, що він очікує на слідчо-оперативну групу та відмовляється надати на вимогу поліцейського документи. О 17:56:12 працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та знову пропонує пройти огляд, але водій ігнорує дану вимогу поліцейського. В наступному, працівник поліції переходить до оформлення матеріалів та повідомляє ОСОБА_1 , що відстороняє його від керування транспортними засобами на 24 години (час на відео 18:15:40).

Поведінка ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, яка зафіксована на відеозапису, дозволяє зробити висновок про те, що останній фактично відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку, у зв`язку з чим поліцейський мав достатньо правових підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а за змістом п.8 Порядку №1103 від 17 грудня 2008 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Оскільки, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, тому відсутні підстави вважати, що працівниками поліції порушено вимоги ст.266 КУпАП.

З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції жодних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не перевіряли, а фактично підставою направлення його на огляд на стан наркотичного сп`яніння стало не наявність ознак, а певний словесний конфлікт, який виник зі співробітниками поліції на фоні того, що він відмовився на вимогу працівника поліції вийти з автомобіля, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з відеозапису вбачається, що працівником поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, що відповідають Інструкції, які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: ярко виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння поліцейський також неодноразово повідомляв ОСОБА_1 (час на відео 17:54:01, 17:55:15), в зв`язку з чим останньому і було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога.

Відтак, ОСОБА_1 була забезпечена можливість для проходження ним в установленому порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, проте, він не вчинив дій, спрямованих на проходження такого огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що необґрунтованість та незаконність вимоги інспектора патрульної поліції до ОСОБА_1 підтверджуються висновком КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» №000785 від 04 березня 2025 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 в межах двох годин з моменту складання відносно нього протоколу пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, за результатами огляду якого встановлено, що ОСОБА_1 тверезий та у нього не виявлено жодних ознак наркотичного сп`яніння суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 ПДР України, а саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, а не порушення п.2.9 а - керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Щодо доводів апелянта про те, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували відсторонення особи від керування транспортним засобом суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що з відеозапису вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що відстороняє його від керування транспортними засобами на 24 години (час на відео 18:15:40).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в порушення вимог Інструкції №1452/735, співробітники поліції не ознайомлювали ОСОБА_1 зі змістом направлення на огляд в закладі охорони здоров`я та не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння згідно направлення форма якого наведена у додатку 1 до Інструкції №1452/735 є необгрунтованими, оскільки таке направлення передбачено лише у випадку погодження водія проходити огляд в закладі охорони здоров`я та Інструкцією не передбачено ознайомлення водія з таким направленням.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав відповідну правову оцінку.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у порушенні ним п.2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційнускаргу захисника-адвоката Харчука Олександра Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.