НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

30 липня 2025 року Справа № 322/1044/25 (Провадження № 3/322/606/25)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його законної представниці (матері) ОСОБА_2 , розглянувши справи про адміністративні правопорушення, що надійшли до суду 15.07.2025 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП, які об`єднанні в одну справу, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

встановив:

04.07.2025 приблизно о 18:34 год на вул. Лесі Україники в с-щі Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області неповнолітній ОСОБА_1 , будучи особою, яка не має права керування транспортними засобами, керував мотоциклом без державного номерного знака і світлових покажчиків повороту, під час чого, при повороті праворуч на вул. Івана Клевчука не подав сигналу рукою, чим порушив п.п.2.9 «в», 9.3 Правил дорожнього руху.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Положеннями ч.1 ст.121-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність окрім іншого за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака.

Відповідно до п.2.9 «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР), водієві забороняється окрім іншого керувати транспортним засобом без номерного знака.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність окрім іншого за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху.

Згідно з абз.2 п.9.3 ПДР сигнали початку руху від лівого краю проїзної частини, зупинки справа, повороту праворуч, перестроювання на смугу руху праворуч подаються правою рукою, витягнутою вбік, або лівою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Положеннями ч.2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав свою вину. Зазначив, що мотоцикл купив для перепродажу. Посвідчення водія не отримував, тільки вчиться в УПК. Оскільки в день події було спекотно вирішив з`їздити на мотоциклі на кар`єр, де був помічений поліцейськими. Хотів так би мовити втікти від них. Розуміє, що такими діями наражав на небезпеку не тільки себе, а й інших людей, але в той момент він перелякався і не подумав про це. Каявся, просив суворо не карати.

Законна представниця неповнолітнього повністю підтвердила пояснення сина, зазначила, що не знала, що він мав намір керувати мотоциклом.

Суддею досліджено наявні у справі документи: протоколи про адміністративне правопорушення від 04.07.2025 серії ЕПР1 №381423 за ч.1 ст.123-1 КУпАП, серії ЕПР1 №381432 за ч.2 ст.122 КУпАП, серії ЕПР1 №381411 за ч.2 ст.126 КУпАП, копія письмового пояснення ОСОБА_1 , копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , копія паспорта ОСОБА_1 , DVD-R з відеозаписами.

Протокол підписаний власноручно ОСОБА_1 , без зауважень. Зі змісту його письмового пояснення і пояснень наданих в судовому засіданні випливає, що він керував транспортним засобом не маючи такого права, мотоцикл був без світлового показчика і номерного знака. Під час руху при повороті знак рукою він не подав.

На відеозаписах зафіксовані фактичні обставини події.

Заслухавши ОСОБА_1 і його матір, дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121 - 127, 130, 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 1734, 174, 1831, 185, 190 - 195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відносяться згадані правопорушення).

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкціями ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП передбачені стягнення виключно у виді штрафу, водночас розмірі є різними, а саме: ч.1 ст.121-3 КУпАП - сімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ч.2 ст.122 тридцять, ч.2 ст.126 КУпАП двісті.

Враховуючи вказане, правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП є більш серйозним у порівняні з правопорушенням, передбаченими ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.122 КУпАП.

Отже з метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя визнає за необхідне піддати ОСОБА_1 , стягненню у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст.40-1, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 , відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок) за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов