Справа № 372/1774/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 липня 2025 року м. Обухів

Суддя Обухівського районного суду Київської області Рабчун Р.О., за участю секретаря судового засідання Редька Н.Н., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Воропая Р.М., розглянувши матеріал, що надійшов від Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 286006 від 30.03.2025 року, складеного інспектором Обухівського РУП ГУ НП капітаном поліції Точилкіним М.І., вбачається, що 30.03.2025 року о 15:00 в м. Обухів, вул. Польок, буд. 29А ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI Q7 д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу у результаті чого втратив керування ТЗ та здійснив наїзд на дерева та бордюр. Внаслідок чого, автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив п. 2.3.б. ПДР порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, техн; п. 12.1 ПДР водій ТЗ не врахував безпечної швидкості руху, особливостей вантажу, стан ТЗ, п. 13.1 водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану Т/З повинен дотримуватися без. дистанції, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 286006027 від 30.03.2025 року, складеного інспектором Обухівського РУП ГУ НП капітаном поліції Точилкіним М.І., вбачається, що 30.03.2025 року о 15:00 в м. Обухів, вул. Польок, буд. 29А ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI Q7 д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у закладі охорони здоровя Обухівської БЛІЛ та підтверджується актом медичного огляду номер 59 від 30.03.2025, чим порушив вимоги 2.9.а. ПДР України керування ТЗ особами в стані алк., наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області Рабчуна Р.О. від 01 травня 2025 року матеріали справи № 372/1782/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та справи № 372/1774/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єднати в одне провадження.

В судових засіданнях ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем AUDI Q7 д.н.з. НОМЕР_1 , він та його захисник просили закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення та думку ОСОБА_1 та його захисника, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст.130відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 260 КУпАП встановлює заходи забезпечення провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема з метою припинення правопорушення, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення, своєчасного і правильного розгляду справи, допускається тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортним засобом, огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, - у порядку, передбаченому КУпАП та іншими законами України. Відсторонення водія від керування транспортним засобом та огляд на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в порядку, передбаченому ст.266 КУпАП та порядком, визначеним чинними нормативними актами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 130 ч. 1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З доданого до матеріалів справи відеозаписів, які суд переглянув у судовом засіданні, вбачається, що працівники поліції прибули на місце ДТП та після прибуття почали з`ясовувати у присутніх осіб обставини ДТП. Крім того, ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що він являється власником пошкодженого автомобіля AUDI Q7 д.н.з. НОМЕР_1 , проте, факт керування транспортним засобом заперечував, вказуючи, що за кермом була інша особа.

Також, з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу Обухівської БЛІЛ для проходження огляду на стан сп`яніння, де пройшов огляд.

Як вбачається з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 59 від 30.03.2025 року, ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, результат тестування алкотестером «Алкопроф» - 1,15 проміле.

Однак та обставина, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відеозаписом не зафіксована, а ОСОБА_1 факт керування автомобілем заперечує.

Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_2 показав, що в ОСОБА_1 вранці попросив автівку, ОСОБА_1 сказав що буде на дачі ближче до обіду. Свідок ОСОБА_2 приїхав до ОСОБА_1 на дачу, допоміг йому по дому, та близько 15:00 повинен був завезти ОСОБА_1 додому, а далі поїхати по своїх справах. Свідок запевняє, що саме він був за кермом авто, а не ОСОБА_1 . Коли свідок та ОСОБА_1 виїхали на дорогу, в той час вибіг кіт і свідок злякавшись, випадково заїхав в бордюр. Це було близько 15:00 год. Місце ДТП не далеко від дачі ОСОБА_1 знаходиться. Після ДТП, свідок та ОСОБА_1 зрозуміли що потрібно буде викликати евакуатор. Зателефонували і викликали евакуатор. Евакуатор викликали із різних номерів телефону. Із водієм евакуатора домовились зустрітись на "пожежній вишці". Свідок повідомляє, що вийшов на зустріч евакуатору. Йшов сильний дощ. Від моменту аварії до того як приїхав евакуатор пройшло приблизно 1 годину. Після того як свідок зустрів евакуатор, підсів до них і приїхали до місця ДТП. Коли приїхали, побачили, що прибула поліція, люди якісь посходились. Це була приблизно 16:00 год. Коли погрузили машину на евакуатор то в 18:15 - 19 пошкоджене авто уже привезли до СТО. Свідок повідомив так довго були на місці ДТП, тому, що прийшлось спиляти вишню, щоб витягнути авто. Свідок також сказав, що в той день, жодним іншим транспортним засобом він не керував. Потім, на червоному "пежо", приїхали знайомі (батько та сестра) забрали ОСОБА_2 , завезли його щоб він взяв "Нісан Кашкай" і повернувся по ОСОБА_1 щоб завезти останнього додому. Також свідок повідомив що в нього особисто автомобіля немає.

Свідок ОСОБА_3 показав, що 30.03.25 року приблизно в обід був на дачі на Польку. Приблизно о 12.00 год. свідок почув як щось хлопнуло, вибіг із свого двору і побачив, що автомобіль заїхав в бетонку. Молодий хлопець вийшов із за руля, та через 1-2 хв. пішов по бетонці кудись, а ОСОБА_1 вийшов із боку автомобіля і піднімав пластик від розбитого авто. Хлопця, який вийшов із-за руля раніше не бачив. Потім свідок поїхав в садок по дитину, зайшов в магазин і приблизно через 40 хв. -1 год. повернувся додому. Коли приїхав додому, то побачив поліцію і евакуатор. Поліція запитала свідка ОСОБА_3 чи немає він претензій до ОСОБА_1 так як пошкоджений його паркан, на що свідок відповів що людина пообіцяла, що відшкодує все, тому претензій не мав. Свідок допомагав грузити автомобіль на евакуатор та перебував на місці ДТП поки не забрали пошкоджений автомобіль. Більше жодних автомобілів які б приїхали на місце ДТП свідок не бачив.

Свідок ОСОБА_4 показав, що був у себе в дворі, почув сильний удар на дорозі, вибіг, побачив в кущах машину, там було багато людей, я підійшов, запитав чи потрібна допомога, сказали, що - ні, я викликав поліцію, дали розписатись і все. Я думав, що за кермом був ОСОБА_1 , бо поводив себе як власник автомобілю, але на власні очі не бачив щоб ОСОБА_1 був за кермом.

Суд зазначає, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколах про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень за с. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного доказу, який би дозволяв встановити, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI Q7 д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП.

Отже, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність доказів порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, та відповідно, наявність в його діях складу інкримінованих адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд не вбачає належним чином доведеної вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Повно та всебічно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, вислухавши показання в судовому засіданні особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , доводи сторони захисту, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі доводів та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, допитавши свідків, суд прийшов до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 слід закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 283-285, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Суддя Р.О. Рабчун