Провадження № 33/824/2317/2025 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності: захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ковальського Г.В., представника Енергетичної митниці Державної митної служби України - Носко Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою представника Енергетичної митниці Державної митної служби України на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України закрите у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 407/90300/23 від 07.11.2023 року, директором ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія» ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «бензин» у кількості 24 288 кг, 32,65 тис. л. при 15оС, вартістю 17 637,95 USD або 644 995,14 грн. (станом на 08.01.2023 курс становив 1 USD = 36,5686 грн.) з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо марки товару, а саме в рахунку (invoice) від 06.01.2023 № ВР865/2023, який наданий митному органу з метою підтвердження назви товару під час декларування, зазначено назву товару - «Gasoline Premium Euro95», тоді як згідно з наданими митними органами Латвійської Республіки копіями документів, які були оформлені при здійсненні транзитного переміщення товару з території Латвійської Республіки в Україну, а саме митною декларацію № 23LV5018 та рахунком (invoice) від 06.01.2023 № ВР865/2023 переміщено товар «Gasoline», тобто в назві (описі) товару була відсутня інформація про марку бензину, що не відповідає відомостям комерційних документів на підставі яких здійснено переміщення товару через митний кордон України.

Суддя місцевого суду, закриваючи провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутності в її діях складу порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, прийшов до висновку про те, що процедура декларування вказаного товару була здійснена митним брокером виключно на підставі наданих продавцем товаросупровідних документів відповідно до вимог чинного законодавства, а враховуючи відсутність доказів того, що подані до митного органу документи містять неправдиві відомості щодо марки та вартості товару, то в діях ОСОБА_1 не доведена наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

У апеляційній скарзі представниця Енергетичної митниці Державної митної служби України вказала, що винесена постанова судді підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначила, що суд першої інстанції не в повному обсязі та формально дослідив зміст листа митних органів Латвійської Республіки та додатків до нього, зокрема не прийняв долучену ними копію рахунку (invoice) від 06.01.2023 № ВР865/2023, в якому зазначено назву товару «Gasoline», тоді як при переміщенні товару через митний кордон України митним органам було надано рахунок (invoice) від 06.01.2023 № ВР865/2023, в якому зазначена назва товару як «Gasoline Premium Euro95», що має суттєве значення для ідентифікації та класифікації товару, а також для нарахування митних платежів, а тому вважає, що викладені факти щодо подання документів з неправдивими відомостями щодо марки (найменування) товару складають об`єктивну сторону правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 . Крім цього, вказала, що крім інших товаросупровідних документів, переміщення товару здійснювалось на підставі сертифікату якості від 08.12.2022, який неодноразового використовувався іншими суб`єктами ЗЕД при переміщенні товарів через митний кордон, однак розглядаючи відповідні справи з посиланням на цей сертифікат, суди встановлювали, що за результатами дослідження СЛЕД Держмитслужби октанове число товару становить 92,5, що є бензином марки 92, що безумовно свідчить про те, що ОСОБА_1 чітко усвідомлювала та розуміла характер протиправної дії щодо подання митному органу рахунку (invoice) від 06.01.2023, який містить неправдиві відомості, та сертифікату якості від 08.12.2022, який є єдиним документом з відомостями про фізико-хімічні показники, які впливають на класифікацію товару. Вважає, що суд, приймаючи оскаржувану постанову, не дослідив належним чином зміст протоколу та матеріали справи, а також надані митницею докази, що призвело до того, що суд самостійно, безпідставно зазначив додаткову обставину про те, що подані ОСОБА_1 документи містять неправдиві відомості щодо вартості товару, хоча наведена обставина у протоколі не зазначалась. Також апелянт вказала про те, що з огляду на всі обставини справи, спосіб вчинення правопорушень, обсяг товарів, що перевозились з порушенням митних правил, їх вартість, неодноразове вчинення подібного порушення при переміщенні через митний кордон нафтопродуктів, а також особу порушника, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, достатнім для виправлення ОСОБА_1 та співрозмірним характеру правопорушення буде накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів з конфіскацією. Відтак, просила оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією вартості цих товарів.

В запереченнях з доповненнями на апеляційну скаргу митниці, захисник ОСОБА_1 - адвокат Ковальський Г.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, посилаючись на необґрунтованість доводів митниці. Так, вказав про те, що у цій справі митним органом з партії товару проби не відбирались та на експертизу не направлялись, а тому доводи митниці про неправдивість в документах відомостей щодо марки товару, є виключно припущеннями. Також зазначив, що розбіжності в рахунках (інвойсах) від 06.01.2023 року в назві товару зумовлені тим, що відправником було складено два варіанти рахунків, один зі скороченим варіантом назви, який наданий митним органам Латвійської Республіки, а інший - з розширеним найменуванням товару для передання копії через перевізника вантажоотримувачу, а саме ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія», директором якого є ОСОБА_1 , при цьому остання не є суб`єктом митних формальностей з оформлення товару у митних органах Латвійської Республіки, а тому не має і не може мати інформації щодо документів, які наявні у цих митних органах щодо цієї партії товару. Крім цього, зауважив, що найменування товару підтверджується також специфікацією № 39 від 26.12.2022 до Контракту, сертифікатом якості виробника від 08.12.2022, в якому показник октанового числа відповідає бензину А-95 та який митним органом не оспорювався, а також звернув увагу на те, що наданий ТОВ «ЗНГК» рахунок з найменуванням товару не суперечить тому рахунку, який наданий митними органами Латвійської Республіки, адже термін «Gasoline» охоплює товар з найменуванням «Gasoline Premium Euro95» і завод-виробник не виробляє інших бензинів ніж 95,98, а тому відсутні підстави вважати, що рахунок від 06.01.2023 містить неправдиві відомості. Захисник також зазначив, що включення до найменування бензину «Premium» або «Premium Euro 95» є необов`язковим та не впливає на ідентифікацію такого бензину як такого, що має детонаційну стійкість (октанове число) за дослідницьким методом не менше 95, при цьому у разі продажу бензину із нижчим показником він позначається як «регуляр», а відсутність такої позначки у найменуванні означає, що такий бензин не може мати показник октанового числа нижче 95. Вказав, що висновки за результатом досліджень проб, відібраних з інших партій товару та постанови суду про притягнення інших осіб до відповідальності не можуть бути належними доказами в цій справі, адже вони не поширюють свою дію на обставини цієї справи і не спростовують необхідності взяття проб та зразків конкретно з партії товару, яка ввезена в межах цієї справи. Захисник звернув увагу на те, що доводи апеляційної скарги про введення ОСОБА_1 в обіг на території України бензину марки 92 під виглядом бензину А-95 є безпідставними, адже вона притягається до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 483 МК України, що полягають у поданні недостовірних документів, а не за переміщення товару нижчої якості та за ст. 167 КУпАП. Також зазначив, що ОСОБА_1 не є належним суб`єктом адміністративного правопорушення та відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а тому висновки суду першої інстанції обґрунтовані.

Вислухавши пояснення: представниці Енергетичної митниці Державної митної служби України Носко Ю.Ю., яка подану апеляційну скаргу митниці підтримала, підтвердила її доводи та просила її задовольнити; захисника Ковальського Г.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника митниці, вважаючи її доводи необґрунтованими; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.ст. 486, 487, 489, 495 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону щодо повного з`ясування обставин справи, винесення законного і обґрунтованого рішення в справі судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил дотримано в повному обсязі.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Надання митним органам документів, що містять будь-які неправдиві відомості, є способом вчинення переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. При цьому об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні дій, спрямованих на переміщення, а суб`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність прямого умислу особи на вчинення переміщення товарів з приховуванням від митного контролю.

Як убачається із матеріалів справи, митним органом ОСОБА_1 у вину було поставлено вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо марки товару, зазначені в рахунку (invoice) від 06.01.2023 № ВР865/2023.

Зокрема, на доведення пред`явленого обвинувачення митний орган посилався на відомості, що отримані з відповіді на запит, що направлялись Енергетичною митницею до митних органів Латвійської Республіки (лист Енергетичної митниці від 14.03.2023 № 7.6-3/7.6-20.3/26/4/835), згідно якого, митними органами Латвійської Республіки надані копії документів, які були оформлені при здійсненні транзитного переміщення товару з території Латвійської Республіки в Україну, а саме митна декларація № 23LV5018 та рахунок (invoice) від 06.01.2023 № ВР865/2023, відповідно до яких з Латвійської Республіки в Україну переміщено саме товар «Gasoline», отже в назві (описі) товару була відсутня інформація про марку бензину, що не відповідає відомостям комерційних документів на підставі яких здійснено переміщення товару через митний кордон України.

Дані, що містяться у вказаних відповідях та додатках до них, є єдиними доказами, на які посилаються митні органи, як на доказ вини ОСОБА_1 .

Однак, вказаними документами не доведено факту приховування ОСОБА_1 товару, та відповідно умислу, направленого на його приховування.

Згідно даних митної декларації типу «ЕЕ» від 08.01.2023 № UA903000/2023/900712 , товаросупровідних документів, рахунку (invoice) від 06.01.2023 № ВР865/2023, ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія» на митну територію України ввезено товар «бензин преміум Євро 95». Доказів того, що ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія» завезла інший товар, ніж «бензин преміум Євро 95» митним органом не надано. Посилання митного органу на відповіді Латвійської та Литовської Республік щодо відсутності у них відомостей про перевезення ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія» через їх кордон товару з назвою «бензин преміум Євро 95», не свідчить про вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України. Крім того, митному органу були подані ті документи, які були отримані від продавця.

Тобто, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідь митних органів Латвійської Республіки від 27.07.2023 року, яка стосується роботи підприємства SIA «Pars Terminals», не доводить вини ОСОБА_1 в поданні митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо марки товару.

Те, що ОСОБА_1 є директором товариства, за відсутності в її діях суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення, не є підставою для висновку про її винуватість у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України.

Таким чином, в ході розгляду справи як місцевим судом так і судом апеляційної інстанції митним органом не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що рахунок (invoice) від 06.01.2023 № ВР865/2023, на підставі якого було здійснено переміщення товару є таким, що містить неправдиві відомості щодо найменування товару.

Що стосується доводів Енергетичної митниці Державної митної служби України щодо сертифікату якості від 08.12.2022, на підставі якого також здійснювалось переміщення товару, та який неодноразового використовувався іншими суб`єктами ЗЕД при переміщенні товарів через митний кордон, та було встановлено, що за результатами дослідження СЛЕД Держмитслужби октанове число товару становить 92,5, що є бензином марки 92, то суд звертає увагу на те, що в даному випадку не відбирались проби товару задля дослідження, а тому такі доводи апеляційної скарги ґрунтуються лише на припущеннях.

Отже, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинила переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо марки товару, а саме в рахунку (invoice) від 06.01.2023 № ВР865/2023, у зв`язку із чим суд визнає переконливими висновки судді суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 . Підстав для зміни чи скасування цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 462, 487, 527 МК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Енергетичної митниці Державної митної служби України залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Свінціцька О.П.