Справа № 545/2606/25
Провадження № 3/545/786/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2025 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Цибізова С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі,

за ст.122-5 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №775701 06.06.2025 о 11 год. 30 хв. в с. Розсошенці, вул. Лісова,1, Полтавського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом на якому встановлено звуковий сигнальний пристрій без відповідного дозволу НПУ, чим порушив вимоги п.3.1. ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ст.122-5 КУпАП.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 18.06.2025 справу про адміністративне правопорушення №545/2606/25 повернуто до ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області для доопрацювання.Після доопрацювання матеріали надійшли до суду 03.07.2025.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце, день та час слухання справи шляхом направлення повістки на адресу проживання, заяв чи клопотань від нього не надходило.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступного.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 122-5 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог законодавства щодо встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають узгодження з відповідними органами встановлення на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв, а саме п.32.2а ПДР України.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення особа притягається до адміністративної відповідальності за керування ТЗ на якому встановлено звуковий сигнальний пристрій без відповідного дозволу НПУ.

У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, які саме дії, що складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, було вчинено ОСОБА_2 , щодо встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв, натомість, зазначено, що транспортний засіб належить ОСОБА_3 , тобто іншій особі.

При цьому, особі яка притягається до адміністративної відповідальності в протоколі про адміністративне правопорушення інкримінується порушення п.3.1 ПДР України, тобто, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений. Таким чином, зазначено пункт ПДР, який не відповідає складу правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У звязку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікацію діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд робить висновок, про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-5 КупАП.

Згідно із п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-5 КУпАП

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-5 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: С. А. Цибізова