Справа № 711/6077/25
Номер провадження 3/711/1712/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ЕПР1

№ 372382 від 25.06.2025 за ст. 122-4 КУпАП та протокол серії ЕПР1 № 372374 від 25.06.2025 за ст. 124 КУпАП), про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки,місце проживання: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП в матеріалах справи відсутні,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 19 червня 2025 року, близько 17:20 години, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210934-20», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , у м. Черкаси по вул. Гоголя, 290, рухаючись заднім ходом, не впевнилася в безпечності руху та скоїла наїзд на припаркований автомобіль «ВАЗ 2109», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , чим порушила п. 10.9 Правил дорожнього руху України. Внаслідок події автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 19 червня 2025 року, близько 17:20 години, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210934-20», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , у м. Черкаси по вул. Гоголя, 290, стала учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце якої залишила, чим порушила п. 2.10.а Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Два протоколи про адміністративні правопорушення надійшли до суду одночасно, тому розглядаються з дотриманням ст. 36 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП визнала частково, стверджувала, що має невеликий водійський стаж, їй було складно виїхати заднім ходом. Коли вона залишала свій автомобіль на парковці, справа від неї іншого автомобіля не було і залишалась достатня відстань для маневру. Після закінчення робочого дня вона повернулася до свого автомобіля і побачила, що справа припаркований автомобіль ВАЗ світлого кольору, і дистанція між ним та її автомобілем була дуже малою. Виїжджаючи з місця заднім ходом, удару вона не почула, з автомобіля не виходила та не оглядала можливі пошкодження. Вказала, що лівий бік сусіднього справа автомобіля був увесь у слідах шпаклювання, тому вона і не могла помітити будь-які пошкодження, гадала, що всі сліди на ньому були залишені раніше. Поруч перебували чоловіки, які спостерігали за її виїздом, однак жодних знаків про те, що сталося ДТП, їй не подавали. Крім того, перед початком руху вона зверталася до них за допомогою, просила, щоб жестами вказали їй як правильно виїхати з місця, але, за її словами, вони лише сміялися з неї та її невміння виїхати. Також ОСОБА_1 зазначила, що не здогадалася залишити записку із своїми контактними даними водієві іншого автомобіля, на який скоїла наїзд. Разом з тим, обурювалася вчинком водія ОСОБА_1 , яка розмістила оголошення і відеозапис у соцмережах, що зібрали багато негативних коментарів щодо дій ОСОБА_1 .

Водій пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона прибула на місце події приблизно через 20 хвилин після ДТП і виявила пошкодження на своєму автомобілі. Поряд перебував незнайомий чоловік, який повідомив про ДТП і передав їй записаний номерний знак автомобіля, що скоїв наїзд. Після цього до неї підійшов незнайомий хлопець, який повідомив, що зафіксував телефоном момент ДТП на відео, та надав їй цей відеозапис. З метою встановлення та розшуку винуватця події, ОСОБА_2 розмістила оголошення з відеозаписом ДТП у спільноті «Услышано Черкассы» в соціальній мережі Instagram. Про те, що винуватця ДТП знайдено, поліція повідомила їй значно пізніше.

У своїх поясненнях вона також зазначила, що коли залишала свій автомобіль на місці паркування, відстань між ним і транспортним засобом ОСОБА_1 була достатньою для того, аби водій мав можливість безперешкодно сісти в салон автомобіля, хоча двері з боку водія у її автомобілі дійсно можна було відкрити не на повну амплітуду.

Крім того, потерпіла продемонструвала в засіданні зі свого мобільного телефону відеозапис моменту ДТП. Як вбачається із відео, автомобіль сірого кольору під керуванням ОСОБА_1 перед початком руху був розміщений на паркувальному місці трохи по діагоналі - задня частина близько до задньої частини світлого кольору автомобіля ОСОБА_2 , що стояв поруч справа, а передня частина на більшій відстані, під кутом від останнього. Автомобіль сірого кольору розпочав рух заднім ходом в напрямку свого розміщення і дуже наблизився правою задньою частиною до сусіднього справа автомобіля. Далі автомобіль під керуванням ОСОБА_1 почав вирівнюватись, одночасно розпочавши маневр вліво, внаслідок чого правою передньою частиною в`їхав у ліву передню частину автомобіля ОСОБА_2 . Машина сірого кольору при контакті з іншим автомобілем певний час продовжувала рух назад, після чого зупинилась на кілька секунд і розпочала маневр вже у зворотному напрямку.

Суд звертає увагу на ту обставину, що з лівого боку від автомобіля ОСОБА_1 припаркованих машин не було і місця для маневрів залишалося більше ніж достатньо, однак водій автомобіля сірого кольору не виконав рух заднім ходом прямо і не скористався вільним зліва місцем для допоміжних для виїзду маневрів, а скерував автомобіль у напрямку його розміщення, тобто під кутом до розташованого справа іншого автомобіля.

При цьому на тротуарі, біля передньої частини припаркованих автомобілів дійсно стояли двоє чоловіків, які спостерігали за спробами водія сірого автомобіля виїхати з парковки заднім ходом і жодних знаків про зіткнення з іншим автомобілем дійсно не подавали. Разом з тим, вказаний автомобіль рухався настільки повільно і настільки близько він розміщеного справа іншого автомобіля, що його водій, тобто ОСОБА_1 , очевидно не міг не помітити і не відчути зіткнення з іншим автомобілем, в тому числі користуючись дзеркалами заднього виду. Маневри водія сірого автомобіля схиляють до висновку, що водій із самого початку обрав неправильний напрямок руху і поворот керма. Зважаючи на це, а також на незначну відстань між передніми боковими частинами автомобілями, малоймовірним видається, що ОСОБА_1 не відчула і не побачила момент зіткнення автомобілів, оскільки, як вона сама пояснювала, в салоні сторонніх шумів або увімкненої музики не було. З огляду на це суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 усвідомлено залишила місце ДТП.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності,свідка ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи,приходжу до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 10.9 ПДР України, як зазначено у протоколі. Тому, розглядаючи цю справу, суд вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 372374 від 25.06.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 372382 від 25.06.2025, складеного стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП;

- схемою місця ДТП, до якої у ОСОБА_1 зауважень не було;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 25.06.2025, в якому вона підтверджує здійснення наїзду на припаркований автомобіль «ВАЗ 2109», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , оскільки він був припаркований дуже близько до її транспортного засобу. Після того, усвідомлюючи свій незначний досвід водіння, вона розхвилювалася і поїхала з місця ДТП. Про ДТП вона дізналася тоді, коли її сина зупинили працівники поліції та повідомили, що її транспортний засіб підозрюється у вчиненні ДТП, після чого вона з`явилася до відділення поліції для надання пояснень;

- письмовим поясненням водія транспортного засобу «ВАЗ 2109», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , ОСОБА_2 від 19.06.2025 про виявлення пошкоджень на її припаркованому автомобілі, а також те, що очевидці бачили, як водій автомобіля «ВАЗ 2109», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , скоїла наїзд на її машину, після чого залишила місце ДТП.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши докази, оцінивши їх відповідно до ст. 252 КУпАП, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 10.9 ПДР України, за що вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Стаття ст. 122-4 КУпАП установлює адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

За вимогами п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху, і прагне цього.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, органом, уповноваженим на складання протоколу, надано:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 372382 від 25.06.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

-копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 372374 від 25.06.2025, складеного стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП;

-копію схеми місця ДТП;

-копію письмового пояснення ОСОБА_1 від 25.06.2025, в якому вона підтверджує здійснення наїзду на припаркований автомобіль «ВАЗ 2109», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , скільки він був припаркований дуже близько до її транспортного засобу. Після того, усвідомлюючи свій незначний досвід водіння, вона розхвилювалася і поїхала з місця ДТП. Про ДТП вона дізналася тоді, коли її сина зупинили працівники поліції та повідомили, що її транспортний засіб підозрюється у вчиненні ДТП, після чого вона з`явилася до відділення поліції для надання пояснень;

-копію письмового пояснення водія транспортного засобу «ВАЗ 2109», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , ОСОБА_2 від 19.06.2025 про виявлення пошкоджень на її припаркованому автомобілі, а також те, що очевидці бачили, як водій автомобіля «ВАЗ 2109» скоїла наїзд на її машину, після чого залишила місце ДТП.

Як свідчать матеріали справи, жодних заходів для повідомлення органів Національної поліції про подію, що відбулась, ОСОБА_1 не вжила, на місці події залишатись не планувала і одразу поїхала у власних справах, інформацію про власника пошкодженого транспортного засобу встановити не намагалася, відомостей про способи зв`язку з нею на місці ДТП не залишила. За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.10.а ПДР України, за що вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд не вбачає.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеня її вини, відсутності обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин, суддя вважає за необхідне накласти на останню адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст.122-4 КУпАП, яке буде достатнім для її виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як нею самою, так і іншими особами.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп., оскільки судом не встановлено підстав для її звільнення від сплати цього збору.

Керуючись положеннями статей 36, 122-4, 124, 247, 279, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративні матеріали № 711/6077/25, провадження № 3/711/1712/25; № 711/6078/25, провадження № 3/711/1713/25, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши йому номер 711/6077/25.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, і, з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення у межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути із ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко