Справа № 489/3290/25
Провадження № 3/489/1129/25
П О С Т А Н О В А

23 липня 2025 м. Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Рум`янцева Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

встановила.

20.04.2025 о 15:45 в м. Миколаєві по вул. Південна, 70, водій ОСОБА_1 керував без номерним електроскутером, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роти, різка зміна забарвлення обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності). Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу Алкотест Драгер, на що водій погодився. Результат становить 0,94 проміле. Водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння чим порушив п. 2.9.а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Викликалась в судове засідання, в тому числі, за допомогою SMS-повідомлення.

Враховуючи строк розгляду справи, визначений ч. 2 ст. 277 КУпАП, який є пересічним та не підлягає продовженню, те що ОСОБА_1 належним чином та завчасно повідомлений про судовий розгляд справи, вказаний час є достатнім для організації з`явлення до суду чи забезпечення участі у справі захисника, подачі доказів та повідомлення суд про необхідність відкладення розгляду справи, при чому матеріали справи містять необхідні матеріали для її розгляду по суті, а також враховуючи, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно з усталеною практикою, при розгляді справ про адміністративне правопорушення зазначених категорій і, зокрема ст. 130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306, Закон України «Про автомобільний транспорт» з останніми змінами, Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» тощо.

Пунктом 1.10. ПДР передбачено, що транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Однак, при цьому, норма ст. 130 КУпАП не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.

Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», електричний колісний транспортний засіб дво - і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Отже, електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:

- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;

- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Такі зміни були також викладені і в Законі України «Про автомобільний транспорт».

З відеофіксації наявної в матеріалах справи водій повідомив, що транспортний засіб електроскутер, яким він керував має двигун потужністю 3000 Вт.

Тобто, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» відноситься до низькошвидкісних легких електричних транспортних засобів.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підпунктом б) частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Отож, з огляду на викладене вище, транспортний засіб, яким ОСОБА_1 керував як учасник дорожнього руху - водій, офіційно визнається транспортним засобом, за керуванням яким з ознаками алкогольного сп`яніння чи у разі відмови від проходження огляду на встановлення такого стану у визначеному законом порядку, настає адміністративна відповідальність, передбачена ст. 130 КУпАП.

На підставі частин 2, 3, 4 та 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за ряд альтернативних діянь, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинення кожного з яких має наслідком настання адміністративної діяльності.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється, зокрема: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю вину ОСОБА_1 доведеною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вина підтверджується дослідженими матеріалами адміністративної справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306372 від 20.04.2025;

-відомостями за результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, згідно якого огляд був проведений 20.04.2025 о 15:54 та результати склали 0,94 проміле;

-направленням на огляд водія до мед закладу від 20.04.2025 о 15:50 год.;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-відомостями щодо відсутності водійського посвідчення у ОСОБА_1 .

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , уповноваженою особою було надано один диск із відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Дослідивши вищезазначений відеозапис, суд дійшов висновку, що відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію".

З запису відеофіксації скоєння правопорушення вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб - без номерний електроскутер, у зв`язку з тим, що водій керував транспортним засобом без шолома. У ході розмови з ОСОБА_1 працівник поліції вбачає ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роти, різка зміна забарвлення обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності). ОСОБА_1 на запитання працівників поліції, відповів «Зранку випив 0,5 і все». Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру драгер, на що останній погодився. Результат становить 0,94 проміле. З результатом тесту водій не погодився, протокол не підписав, поїхати до медичного закладу відмовився. При цьому працівники поліції діяли в межах та на підставі законодавства, роз`яснили права та обов`язки, повідомили про наслідки не згоди з результатами алкотестера та можливість проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Працівники поліції діяли в межах та на підставі законодавства, роз`яснили права та обов`язки, заборонили подальший рух транспортного засобу та залишили транспортний засіб на місця зупинки. Порушень при провадженні справи про адміністративне правопорушення з боку працівників поліції при дослідженні матеріалів та перегляді відеозаписів судом не встановлено.

Суд вважає, що подія зафіксована на відеозапису повністю узгоджується з доказами та з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

При обранні міри адміністративного стягнення виходжу з наступного.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Стаття 30 КУпАП України встановлює такий вид адміністративного стягнення як позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином позбавити можна виключно вже наданого права.

З матеріалів вбачається що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

На підставі викладеного, вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 252, 266, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.), які перерахувати на рахунок UA0014001, отримувач коштів: Миколаївське ГУК /Микол.обл./ 21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави, який перерахувати на р/рUA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н. О. Рум`янцева