КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/2977/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року місто Київ

справа № 758/10936/24

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

при секретарі Балковій А.С.,

за участю:

представника Енергетичної митниці Носко Юлії Юріївни,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Бондаренко Ганни Петрівни,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Енергетичної митниці на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 483 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, Енергетична митниця подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року скасувати та прийняти нову про визнання ОСОБА_1 винним в порушенні митних правил за ч.2 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

В обґрунтування апеляційної скарги посилалася на те, що об`єктивною стороною даного правопорушення є вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товару «Паливо дизельне» загальною вагою 73 028 кг, 87,376 тис. л. при 15C., вартістю 2236785,37 грн з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу, як підстави для переміщення документів, одержаних незаконним шляхом, а саме сертифікату якості від 21 квітня 2023 року №164191_5027420, вчинені особою, яка протягом року притягувалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Вказувала, що усі питання організації перевезення, оформлення та подачі документів, виконання зобов`язань за контрактом, лежить виключно в площині господарських правовідносин між ФОП ОСОБА_1 та його контрагентами. Саме імпортер (ФОП ОСОБА_1 в його особі) відповідає за дотримання вимог митного законодавства України (у тому числі зобов`язаний перевіряти сертифікати якості) та знати, яке походження та характеристики товару, в силу тих спрощень, які були надані під час війни та які затверджені Технічним регламентом.

Зазначала, що суд першої інстанції самостійно та безпідставно змінив об`єктивну сторону вчиненого ОСОБА_1 порушення митних правил на дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача, ціни товару.

Посилалася на те, що ФОП « ОСОБА_1 » до митних органів України було надано документи, а саме сертифікат якості Orlen Lietuva від 21 квітня 2023 року №164191_5027420, що містить відомості про фізико-хімічні показники та виробника товару, факт видачі яких виробником «Orlen Lietuva» не підтверджено.

Вказувала, що оскільки продавець товару не є виробником товару, а подані до митних органів України під час здійснення митного оформлення сертифікату якості від 21 квітня 2023 року № 164191_5027420 не стосуються партії товару, яка була оформлена в Україні, то фактично і країна походження не підтверджена.

Зазначала, що ФОП ОСОБА_1 вчинено саме умисно вказане порушення митних правил і це доведено повністю матеріалами справи, а тому суд першої інстанції закриваючи справу у зв`язку з тим, що митницею недоведено суб`єктивну сторону, дійшов до хибного висновку, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судовому засіданні апеляційного суду представник Енергетичної митниці Носко Ю.Ю. доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити з вищевказаних підстав.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Бондаренко Г.П. заперечували проти апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції закриваючи провадження по справі дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.483 МК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З протоколу про порушення митних правил №0350/90300/24 від 06 серпня 2024 року вбачається, що 28 квітня 2023 року через митний кордон України пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці з Литовської Республіки в Україну на адресу ФОП « ОСОБА_1 » ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) був переміщений товар «Паливо дизельне» загальною вагою 73 028 кг, 87,376 тис. л. при 15оС, вартістю 55 439,94 Євро.

Переміщення товару через митний кордон України здійснено на підставі наступних документів:

митних декларацій типу ІМ40ЕА: від 27 квітня 2023 року №23UA02U4, від 27 квітня 2023 року №23UA18U3, від 27 квітня 2023 року №23UA15U6;

сертифікату якості від 21 квітня 2023 року № 164191_5027420;

рахунків-фактур (інвойсів): від 27 квітня 2023 року № 7496, від 27 квітня 2023 року № 7497, від 27 квітня 2023 року №7495;

міжнародних автотранспортних накладних (CMR): від 27 квітня 2023 року №724, від 27 квітня 2023 року №725, від 27 квітня 2023 року №723;

контракту від 17 червня 2022 року № 17.06.2022.

Зазначений товар був оформлений в Енергетичній митниці за митними деклараціями типу ІМ40ЕА: від 27 квітня 2023 року №23UA02U4, від 27 квітня 2023 року №23UA18U3, від 27 квітня 2023 року №23UA15U6.

Відповідно до умов контракту від 17 червня 2022 року № 17.06.2022, укладеного між ФОП « ОСОБА_1 » (покупець) та литовським підприємством UAB "EKOENERGIJA" (Granito st. 11, Vilnius 02241, Lithuania.) (продавець), продавець продає покупцеві товар «дизельне паливо».

Відповідно до розділу 2 контракту від 17 червня 2022 року № 17.06.2022 товар по своїй якості, що поставляється, повинен відповідати стандартам, а якість товару повинно підтверджуватися паспортом якості/сертифікатом відповідності, виданими заводами виробниками або терміналом, які розташовані (розміщені) в країнах-членах ЄС. Продавець зобов`язаний надати Покупцю одночасно з передачею товару наступні документи: інвойс (рахунок-фактуру), міжнародну товаро-транспортну накладну (CMR), паспорт якості/сертифікати відповідності на товар, що відвантажується. Товар вважається поставленим Продавцем по якості - згідно з паспортами якості/сертифікатами відповідності.

Згідно з відомостями, зазначеними в наданих до митних органів документах, на митну територію України ввезено товар «Паливо дизельне» походженням з Литовської Республіки. Відповідно до відомостей, зазначених в сертифікаті (паспорті) якості від 21 квітня 2023 року №164191_5027420, товар виготовлений підприємством Public Company «Orlen Lietuva» та відповідає вимогам (стандарту) LST EN 590:2022.

Відповідно до відомостей, зазначених в сертифікаті (паспорті) якості від 21 квітня 2023 року №164191_5027420, товар виготовлений підприємством Public Company «Orlen Lietuva» та відповідає вимогам (стандарту) LST EN 590:2022.

Постановами Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з російської федерації» та від 09 квітня 2022 року №426 «Про застосування заборони ввезення товарів з російської федерації» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з російської федерації.

Відповідно до положень пункту 8 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року №927 (далі - Технічний регламент) кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива. Пунктом 5 Технічного регламенту передбачено, що до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом наступних 90 календарних днів введення в обіг палив, які ввозяться на митну територію України з держав- членів ЄС та інших держав (крім палива походженням з РФ та Республіки Білорусь та/або палива, власниками якого є юридичні особи, які зареєстровані на території РФ та Республіки Білорусь, або кінцевими бенефіціарами яких є РФ та Республіка Білорусь, фізичні та юридичні особи, стосовно яких застосовано спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до Закону України «Про санкції»), на підставі документа, що підтверджує відповідність нафтопродуктів вимогам цього Технічного регламенту, виданого іноземним суб`єктом господарювання або органом з оцінки відповідності мовою оригіналу, що підтверджує відповідність нафтопродуктів стандартам EN 590 (паливо дизельне) або їх аналогів.

З метою дотримання вищезазначених заборон та обмежень, посадовими особами ФОП « ОСОБА_1 » під час переміщення товару через митний кордон України до митних органів, з метою підтвердження відомостей про фізико-хімічні показники товару, відповідності нафтопродукту стандарту EN 590 (паливо дизельне) і його ідентифікації, надано документи про якість, а саме сертифікат (паспорт) якості від 21 квітня 2023 року №164191_5027420, який містить відповідні штампи (печатки) заводу виробника - «Orlen Lietuva».

01 березня 2023 року листом №20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю щодо використання суб`єктами ЗЕД з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема, вироблених в російській федерації, підроблених сертифікатів якості, виданих публічною компанією «Orlen Lietuva».

З метою перевірки даної інформації Енергетичною митницею, в тому числі дійсності сертифікату якості від 21 квітня 2023 року №164191_5027420, на адресу представництва АТ «Орлен Летува» в Україні направлений відповідний запит (лист від 15 січня 2024 року №7.6/7.6-20.3/13/240) та отримано інформацію від публічної компанії «Orlen Lietuva» (лист від 09 лютого 2024 року No. D2(12.11-9)-339), щодо сертифікатів якості які були надані для перевірки, а також повідомлено, що перевірка автентичності сертифіката якості можлива виключно шляхом візуального огляду копії сертифікату якості.

За результатами опрацювання листа публічної компанії «Orlen Lietuva» від 09 лютого 2024 року No. D2(12.11-9)-339 Енергетичною митницею на адресу представництва АТ «Орлен Летува» в Україні направлено запит (лист від 20 лютого 2024 року №7.6/7.6-20/13/895) щодо надання додаткових роз`яснень, а також надано для перевірки копії сертифікатів якості, в тому числі сертифікат якості від 21 квітня 2023 року №164191_5027420.

Відповідно до отриманої інформації від публічної компанії «Orlen Lietuva» (лист від 13 березня 2024 року No. D2(12/11-9)-555), сертифікат якості 21 квітня 2023 року №164191_5027420 литовським підприємством «Orlen Lietuva» не видавався (компанія не має записів, які б відповідали наданому номеру).

Отже, з метою дотримання встановлених законодавством України з питань митної справи заборон та обмежень, ідентифікації товару при його переміщенні через митний кордон України митним органам ФОП « ОСОБА_1 » було надано документи, а саме сертифікат якості Orlen Lietuva від 21 квітня 2023 року №164191_5027420, що містить відомості про фізико-хімічні показники та виробника товару, факт видачі яких виробником «Orlen Lietuva» не підтверджено.

24 червня 2024 року Київським апеляційним судом винесено постанову у справі №758/14047/23, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1. ст.483 МК України, застосувавши до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 500 117,70 грн, без конфіскації цих товарів.

Як зазначено в протоколі про порушення митних правил ОСОБА_1 вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Паливо дизельне» загальною вагою 73028 кг, 87,376 тис. л. при 15оС, вартістю 55 439,94 Євро (2236 785,37 грн. по курсу НБУ (курсу НБУ на день перетину митного кордону України)) з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення документів, одержаних незаконним шляхом, а саме сертифікату якості від 21.04.2023 № 164191_5027420, вчинені особою, яка протягом року притягувалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, чим вчинив порушення митних правил, передбачених ч.2. ст.483 МК України, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до положень ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

В силу вимог ст.486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до вимог ст.ст.278, 280 КУпАП, ст.489 МК України суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за який законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, адміністративне правопорушення складається з об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно з нормами ч.ч.1,2 ст.483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею або ст.482 цього Кодексу.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.483 МК України є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Згідно роз`яснень, які викладені у ч.ч.2, 3 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03 червня 2005 року підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

При цьому підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Також відповідно до роз`яснень, наведених у зазначеній вище постанові, порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст.483 МК України, може бути вчинене лише умисно.

Митний кодекс України нормою ст.257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст.265 МК України наділений декларант.

Суб`єктивна сторона для кваліфікації дій за статтею 483 МК України характеризується умисною формою вини.

Умисел полягає у тому, що винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митний кордон України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку, у тому числі і шляхом подання до митного органу, як підстави для переміщення документів, одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до умов контракту від 17 червня 2022 року № 17.06.2022, укладеного між ФОП « ОСОБА_1 » (покупець) та литовським підприємством UAB «EKOENERGIJA» (Granito st. 11, Vilnius 02241, Lithuania.) (продавець), продавець продає покупцеві товар «дизельне паливо».

Відповідно до розділу 2 контракту від 17 червня 2022 року № 17.06.2022 товар по своїй якості, що поставляється, повинен відповідати стандартам, а якість товару повинна підтверджуватися паспортом якості/сертифікатом відповідності, виданими заводами виробниками або терміналом, які розташовані (розміщені) в країнах-членах ЄС.

Згідно із п.4.1.2. вищевказаного контракту UAB «EKOENERGIJA» взяло на себе зобов`язання одночасно із наданням товару передати покупцю наступні документи:

Міжнародну товарно-транспортну накладну;

AAD документ;

паспорт якості/сертифікат відповідності товару, що поставляється;

інвойс (рахунок-фактура).

З матеріалів справи вбачається, що разом з відвантаженням товару представник UAB «Ekoenrgija» надавав завірені власною печаткою та підписані представником UAB «Ekoenrgija» сертифікати якості нафтопродуктів. Зокрема було і надано сертифікат якості від 21 квітня 2023 року №164191_5027420, який наявний у матеріалах справи.

Листом від 05 серпня 2024 року UAB «Ekoenrgija» повідомило ФОП « ОСОБА_1 » про те, що сертифікат якості №164191_5027420 був виданий ними, номер сертифіката якості базується на технічному сертифікаті, виданому AB ORLENLietuva. Вказувало, що коли AB ORLEN Lietuva привозить і зливає різні партії нафтопродуктів на термінал Ekoenergijos, технічні параметри нафтопродуктів, вироблених AB ORLEN Lietuva в резервуарах терміналу змінюються. У таких випадках AB ORLEN Lietuva зобов`язує Ekoenergija видавати власні сертифікати якості. UAB Ekoenergija генерує номери сертифікатів якості, які вона видає, відповідно до своїх внутрішніх процедур, і тому зрозуміло, що АВ ORLEN Lietuva не має і не може мати у своїй системі жодної інформації про номери сертифікатів якості, виданих UAB Ekoenergija .

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при переміщенні товарів через митний кордон, ФОП « ОСОБА_1 » використовував відомості сертифікату якості від 21 квітня 2023 року №164191_5027420, який містить посилання на сертифікат «Orlen Lietuva» № НОМЕР_2 від 24 березня 2023 року, тобто діяв у межах та у спосіб, визначений законодавством України, а отже, переміщення товарів здійснювалось у відповідності до вимог чинного митного законодавства України.

Чинним митним законодавством України не встановлено обов'язку здійснювати перевірку достовірності відомостей, зазначених у товаросупровідних документах, зокрема і сертифіката якості, який не викликав сумнівів ні у ФОП « ОСОБА_1 », ні у митного брокера, оскільки мав відповідні показники властивостей щодо класифікації товару.

Доказів того, що ОСОБА_1 отримав сертифікат якості від 21 квітня 2023 року №164191_5027420незаконним шляхом матеріали справи не містять.

Таким чином, будь-яких умисних дій ОСОБА_1 , які б були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митному органу, як підстави для переміщення документів, одержаних незаконним шляхом, а саме сертифікату якості від 21 квітня 2023 року №164191_5027420, та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.2 ст.483 МК України судом апеляційної інстанції не встановлено.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно з ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Повторним відповідно до ст.35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Для визнання правопорушення «повторним» з метою застосування адміністративної відповідальності, визначальним є факт притягнення особи до адміністративної відповідальності за таке саме правопорушення, та відповідно винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. При цьому, перебіг календарного року розпочинається з моменту винесення постанови про накладення адміністративного стягнення (притягнення особи до адміністративної відповідальності) за таке саме правопорушення.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року у справі №758/14047/23, апеляційну скаргу Енергетичної митниці задоволено частково, постанову Подільського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1. ст.483 МК України, застосувавши до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 500 117,70 грн, без конфіскації цих товарів.

Постанова Київського апеляційного суду у справі №758/14047/23, яку Енергетична митниця додала до матеріалів даної справи, ухвалена 24 червня 2024 року. В протоколі про порушення митних правил №0350/90300/24 у даній справі зазначено дату вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил 28 квітня 2023 року.

З вище викладеного вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у справі №758/14047/23 за ч. 1 ст. 483 МК України 24 червня 2024 року, після цього ним протягом року не вчинялося правопорушення, про яке йде мова в даній справі, оскільки митниця встановила дату вчинення такого порушення 28 квітня 2023 року.

Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.2 ст.483 МК України.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.483 МК України, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці - залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.