Справа № 151/265/25
Провадження № 33/801/744/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Токарчук Л. Г.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,

за участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шевченка Д.С., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Шевченка Дмитра Сергійовича на постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 16 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 285154 від 29.03.2025 року водій ОСОБА_1 29 березня 2025 року о 17 годині 33 хвилини по вул. Центральній в с. Ольгопіль Гайсинського району Вінницької області, керував мопедом YAMAHA JOG, д.н.з. відсутній, в стані алкогольного сп`яніння. Освідування на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводилося на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру ''Драгер'' 6810 ARAM 3553, результат якого 1,8 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Чечельницького районного суду Вінницької області від 16 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з такою постановою суду захисник ОСОБА_1 адвокат Шевченко Д.С. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

До початку судового засідання надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Шевченка Д.С. про долучення до матеріалів справи документів, які характеризують особу ОСОБА_1 та звернення Ольгопільського ліцею та Ольгопільської сільської ради, в яких зазначається, що ОСОБА_1 працює водієм шкільного автобусу Ольгопільського ліцею Гайсинського району, та позбавлення його права керування фактично паралізує його особисту роботу та роботу ліцею, у зв`язку з чим просять врахувати професійні та моральні якості ОСОБА_1 та пом`якшити йому покарання, не застосовувавши до нього покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шевченка Д.С., дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9а Правил Дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.9а Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як свідчать матеріали справи огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено за його згодою на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810». Результат огляду позитивний 1,8 ‰, чим порушив п. 2.9а ПДР.

Отже винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 285154 від 29.03.2025 (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний і становить 1,8‰ (а.с.5), роздруківкою тестування на алкоголь, згідно з якою ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту становить 1,80% (а.с.3) та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 7).

Крім того, з відеозапису вбачається, що поліцейськими виявлені ознаки сп`яніння та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погодився та за результатами встановлено стан алкогольного сп`яніння, який значно перевищує допустиму норму. Крім того, під час спілкування із поліцейськими ОСОБА_1 жодного разу не заперечував вживання ним алкогольних напоїв, а навпаки повідомив працівників поліції, що пив пиво, як і не заперечував щодо результату проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Drager».

Відтак, апеляційним судом не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Доводи апеляційної скарги є ідентичними тим, що викладені у клопотанні про закриття провадження, були в повній мірі досліджені судом першої інстанції та відповідно надана оцінка кожному з них.

Отже вище перелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності апеляційний суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Також апеляційний суд не бере до уваги звернення Ольгопільського ліцею та Ольгопільської сільської ради щодо непризначення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Даний вид стягнення, що визначений законодавцем, є безальтернативним.

У цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення - у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених у судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Шевченка Дмитра Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 16 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський