ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3372/25

провадження № 3/0285/1631/25

23 липня 2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Управління патрульної поліції у Житомирській області ДПП

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ,

який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

водія ФОП « ОСОБА_2 »,

ВСТАНОВИЛА:

Від ОСОБА_1 14.06.2025 надійшло письмове клопотання про передачу справи на розгляд суду по місцю його проживання в Пустомилівський районний суд Львівської області.

Розглянувши подане клопотання, приходжу наступного висновку.

Підсудність це розподіл підвідомчих загальним судам справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність (юрисдикція) це підсудність конкретної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним незалежним і неупередженим.

Направлення справи за підсудністю це процес переведення справи з одного суду до іншого, якщо виявиться, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з п.п.1, 2 ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя, в тому числі, повинен вирішити, чи належить до його компетенції розгляд даної справи та чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У цій справі адміністративне правопорушення було вчинено 14.06.2025 на території Звягельського району Житомирської області та, відповідно, поліцейськими складено відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол за ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.276 КУпАП (з урахуванням змін, внесених Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень») справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

На виконання вказаних вимог закону, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Управлінням патрульної поліції у Житомирській області ДПП направленні до Звягельського міськрайонного суду, тобто за місцем вчинення правопорушення.

Положення ч.1 ст.276 КУпАП імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням місця вчинення порушення. Втім, вказаною статтею передбачено можливість розгляду справ про адміністративні правопорушення за місцем проживання порушників, зокрема, передбачених ст.ст.80, 81,121-126, 1271-129, 139 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому положення кримінального-процесуального законодавства, які як виняток за аналогією закону застосовуються до неврегульованих чинним КУпАП правовідносин, передбачають можливість передачі справи на розгляд іншого суду у виключних випадках та за рішенням суду апеляційної інстанції.

Проте, у вказаній справі таке рішення судом апеляційної інстанції не приймалося.

У рішенні Європейський суд з прав людини від 12.10.78 у справі «Zand v. Austria» зазначено, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, як порушення вимог п.1 ст.6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (справа «Фельдман проти України»).

За таких обставин, приходжу висновку про відсутність підстав для передачі даної справи до іншого суду за місцем проживання порушника та відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення адміністративної справи відносно нього до Пустомилівського районного суду Львівської області.

Керуючись статтями 23, 276, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про передачу справи №285/3372/25 на розгляд до Пустомилівського районного суду Львівської області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Літвин