ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2025 р. Справа № 596/903/25

Провадження № 3/596/391/2025

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №;3 (м.Гусятин) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , за ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №570012 від 01.05.2025 року, складеного інспектором СРПП ВП №3 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Яцюком А.В. слідує, що «01.05.2025 р. в 20.50 год. гр. ОСОБА_1 , за місцем свого проживання, а саме АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою в присутності неповнолітнього сина ОСОБА_3 , внаслідок чого могла бути завдана шкода його психологічному здоров`ю», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки в судове засідання не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 (заява № 3236/03).

Для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.

Враховуючи зазначене та з метою запобігання затягування строків розгляду справи, відсутність імперативної заборони розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП (ст.268 КУпАП) та враховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає можливим здійснити розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові докази в справі, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. ст. 9, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» від 22 травня 2024 року № 3733-IX, який набув чинності 19 грудня 2024 року статтю 173-2 КУпАП викладено в новій реакції.

Відповідальність за частиною 1 статті 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідальність за частиною 2 статті 173-2 КУпАП настає за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідальність за частиною 3 статті 173-2 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відтак, з 19.12.2024 диспозиція ч.1 статті 173-2 КУпАП в якості обов`язкового елементу об`єктивної сторони домашнього насильства передбачає заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тоді як попередня редакція ч.1 ст. 173-2 КУпАП (що діяла до 19.12.2024) в якості альтернативного елементу об`єктивної сторони домашнього насильства, поряд із завданням шкоди, передбачала також можливість заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Так, відповідно до п. 3 ч.1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

З аналізу наведених вище норм Закону також вбачається, що психологічне насильство в частині висловлювання словесних образ, буде мати місце тоді, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 570012 від 01.05.2025 року, відомості щодо заподіяння потерпілій особі шкоди у вказаному процесуальному документі, також посилання на повторне протягом року вчинення порушення, відсутні.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характер, відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , однак в графі потерпілий вказано - ОСОБА_3 .

Із письмових пояснень ОСОБА_2 від 01.05.2025 року слідує, що між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_1 мала місце словесна суперечка, під час конфлікту ОСОБА_1 в присутності неповнолітнього сина обзивав ОСОБА_2 нецензурними словами.

В даному випадку, вказаний у протоколі склад адміністративного правопорушення не узгоджується із диспозицією ч.ч.1,3 ст. 173-2 КУпАП, що передбачає завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи, повторно протягом року після вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Сам по собі конфлікт автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки ці дії мають потягнути за собою наслідки.

В даному випадку наявність наслідків дій ОСОБА_1 не відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, їх зміст не розкрито, підтвердження того, що діями ОСОБА_1 , що мали місце 01.05.2025 року, завдано шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відсутність в матеріалах справи доказів, що була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи, виключає в діях ОСОБА_1 наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 173-2 ч.3, 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Елла МИТРАЖИК