Справа №534/1900/25
Провадження №3/534/432/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Горішні Плавні

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Малюк Марина Вікторівна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пушне, Виборзького району, Ленінградської області, громадянина України, який проходить службу в ЗС України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Формулювання обставин правопорушення, яке пред`являлось особі у протоколі і визнане судом недоведеним.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №398749 від 09.06.2025, 09.06.2025 ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав моральних страждань та шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Означене правопорушення кваліфікується за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Будучи повідомленим у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Звернувся на адресу суду з заявою, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що 09.06.2025 не вчиняв відносно своєї матері дій психологічного характеру, не погрожував їй, а в них виникла сімейна сварка.

Будучи повідомленою у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. Звернулась на адресу суду з заявою, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності та не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в них сталася сімейна сварка, фізичною расправою син їй не погрожував, сварився

Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, висновки суду.

Відповідно до частини першої статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями статті 9 Конституції України, статті 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (частина друга статті 7 КУпАП) і його завданнями є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (стаття 245 КУпАП).

Згідно з вимогами ч ч. 1 та 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони. Відсутність хоча б одного елементу складу правопорушення виключає адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту, складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши наявні в ній докази, дійшов таким висновків.

Відповідальність згідно з частиною першою статті 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Домашнє насильство згідно із Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суддя зауважує, що обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 173-2 КУпАП мають бути наслідки, що полягають у завданій шкоді фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відсутність будь-якого з елементів адміністративного правопорушення виключає склад правопорушення, та, відповідно, можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (частина перша статті 251 КУпАП), а обов`язок щодо їх (доказів) збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених законом (частина друга статті 251, стаття 255 КУпАП).

У відповідності до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку, та з джерел, передбачених законом. При цьому у справі про адміністративне правопорушення протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою поліції справи про адміністративне правопорушення, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

Матеріали справи не містять доказів, на підставі яких суд мав би пересвідчитися у наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Складений відносно ОСОБА_1 протокол та інші матеріали адміністративної справи не містять достатніх відомостей щодо об`єктивної сторони правопорушення, не містять відомостей про те, яких наслідків зазнала потерпіла ОСОБА_2 внаслідок вчинених щодо них діянь.

Із письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , наданих нею 09.06.2025, вбачається, що в неї з сином ОСОБА_1 відбулася сімейна сварка. Про це вона зазначечила також у заяві, поданій суду 25.07.2025.

Суддя звертає увагу, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровцю особи.

Однак важливо розрізняти поняття сварка, насильство.

Особливостями ознак домашнього насильства є:

- наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства);

- системна основа;

- повна влада та контроль над постраждалою особою;

- насильницькі дії у відносинах між близькими людьми;

- якщо вже є одна із форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Сварка - гостра суперечка, що супроводиться взаємними докорами, образами (тлумачення із "Словника української мови").

Суд наголошує, що сварка між учасниками справи не свідчить про психологічне насильство в розумінні статті 173-2 КУпАП та статті 1 Закону №2229-VIII.

Сварка не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, не має об`єктивної сторони цього правопорушення.

Постанова суду згідно із статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд наголошує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу.

Зважаючи на це, ураховуючи, що між учасниками справи відбулася сварка, доказів, на підтвердження вчинення домашнього насильства не надано, суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

У відповідності до статті 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням зазначеного, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події або складу адміністративного правопорушення.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 247, ст ст. 283, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В.Малюк