Справа № 366/2208/25
Провадження №3/366/1406/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2025 с-ще Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 3 (м. Чорнобиль) Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 7852069 від 06.07.2025, по суті правопорушення зазначено таке:

06.07.2025 ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої обов`язки по вихованню своїх дітей, сина (незрозуміло) ОСОБА_2 та доньки (незрозуміло) ОСОБА_3 , які разом перебували з матір`ю в 277 кв-лі Опачицького ПНВД зони відчуження ЧАЕС. В діях неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 46-1 КУпАП, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. З огляду на положення ст. 268 КУпАП суддя приходить до висновку про розгляд справи за її відсутності.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за ч. 3 ст. 184 КУпАП настає за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Від так, під час розгляду таких справ підлягає доведенню факт вчинення неповнолітніми дітьми особи, яка притягається до адміністративної відповідальності правопорушень, відповідальність за які передбачені КУпАП.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які б за принципом доказування «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинення дітьми ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 46-1 КУпАП.

Зокрема, з письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона разом зі своїми дітьми та чоловіком їхали в с. Губин збирати гриби. Після цього вони побачили якусь огорожу, яку пройшли та після цього їх виявили працівники поліції.

З наданої схеми зони відчуження вбачається, що ОСОБА_1 виявлено на межі такої зони.

Відповідальність за ст. 46-1 КУпАП настає у разі порушення вимог режиму радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіаційного забруднення, що виражається у проникненні в цю зону без дозволу відповідних органів або самовільному поселенні у ній, або знищенні, пошкодженні чи перенесенні знаків радіаційного забруднення або огорожі зазначеної зони.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини виключно у формі прямого умислу.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» землі зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення відмежовуються від суміжних територій і переводяться до категорії радіаційно небезпечних земель.

Таким чином, зона відчуження має бути огороджена і разом з цим мають бути попереджуючі знаки про наближення до такої зони. Ці відомості підлягають доведенню під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки доведенні таких обставин в сукупності може свідчити про наявність в особи умислу на проникнення в цю зону.

Однак, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми умисно проникла в зону відчуження.

Наявність в письмових поясненнях відомостей про якусь огорожу не може свідчити про належність такої огорожі до зони відчуження. Під час отримання пояснень не з`ясовано відомостей про наявність попереджуючих знаків про наближення до зони відчуження чи перебування в ній, тому суддя приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 , а відтак і в діях її дітей умислу на проникнення в зону відчуження.

Недоведеність таких обставин свідчить і про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені обставини та застосовані норми права, суддя приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення є недоведеною, тому провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Питання судових витрат суддя вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

Оскільки в цьому випадку провадження у справі підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 1, 7, 184, 245, 247, 251, 256, 266, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня вручення копії постанови.

Суддя Н.П. Слободян