КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/8341/25 Головуючий у І інстанції - Васильєва К.О.
апеляційне провадження №33/824/3726/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю потерпілої особи ОСОБА_1 , його представника Любаренка Ігоря Олеговича, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , його захисника Лобуренка Сергія Васильовича, переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року, якою

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,-

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №302410 від 16 квітня 2025 року, ОСОБА_2 , 16 квітня 2025 року о 16 год 25 хв, керуючи автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по Кільцевій дорозі, 4 не врахував дорожньої обстановки під час зміни напрямку руху, а саме перестроюванні, не пропустив автомобіль, який рухався по тій смузі руху на яку він мав намір перестроїтись та здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Після чого автомобіль «Nissan» в некерованому стані здійснив зіткнення з електроопорою.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3.б, 10.1, 10.3ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження відносно нього за ст.124 КУпАПзакрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що формулювання викладене у протоколі не відповідає обставинам справи, автомобіль під його керуванням жодних механічних пошкоджень не отримав, матеріальні збитки відсутні, автомобіль «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 не могло понести, оскільки зіткнення автомобілів не було. Зіткнення з електроопорою відбулося внаслідок зміни напрямку руху автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 .

Вказує, що смуга по якій рухався автомобіль «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 , була вільна для руху, автомобіль ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався паралельно руху автомобіля «Nissan». Передня частина автомобіля ВАЗ не пошкоджена, отже, схема ДТП, яка міститься в матеріалах справи не відповідає фактичним обставинам.

На вказану апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої особи ОСОБА_1 , подав пояснення, в обґрунтування яких зазначив, що на момент вчинення ДТП ОСОБА_2 був позбавлений права керування транспортним засобом на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Зазначає, що апеляційна скарга не містить жодного доводу який би не вивчався судом першої інстанції. Всім зазначеним доводам вже надавалась правова оцінка.

Апеляційна скарга не містить аргументів та доводів чому саме рішення суду першої інстанції прийнято із порушеннями та підлягає скасуванню.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 постійно спотворював обставини справи та регулярно зазначав недостовірні відомості з метою ввести суд в оману. Наприклад він казав, що не сідав за кермо автомобіля будучи позбавленим прав за систематичне порушення ПДР та водіння у нетверезому стані. На пряме питання суду, що саме він робив за кермом автомобілю, він відповів, що рухався автомобілем на шиномонтаж, що говорить, про необхідність критичного ставлення до тверджень апелянта;

Вчинення ОСОБА_2 ДТП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №302410 від 16 квітня 2025 року, схемою місця ДТП, поясненнями водія ОСОБА_1 , наданими фотоматеріалами та записом відеозаписом з реєстратора, з яких чітко вбачається механізм ДТП, характер та ступінь ушкоджень транспортних засобів.

Звертає увагу, що ОСОБА_2 підписав схему ДТП без зауважень; ОСОБА_2 не надав суду ні фото ні відео відсутності пошкоджень на його автомобілі на які він посилається.

Просить суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року залишити без змін.

У судовому засіданні потерпіла особа ОСОБА_1 , та його представник Любаренко І.О. заперечили проти доводів апеляційної скарги та просили відмовити у її задоволенні.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , та його захисник Лобуренка С.В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Заслухавши потерпілу особу, його представника, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Детально вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що повністю доведена вина ОСОБА_2 в тому, що він16 квітня 2025 року о 16 год 25 хв, керуючи автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по Кільцевій дорозі, 4 не врахував дорожньої обстановки під час зміни напрямку руху, а саме при перестроюванні, не пропустив автомобіль, який рухався по тій смузі руху на яку він мав намір перестроїтись та здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Після чого автомобіль «Nissan» в некерованому стані здійснив зіткнення з електроопорою.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3.б, 10.1, 10.3 ПДР України.

Відповідно до п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_2 , під час зміни напрямку руху, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №302410 від 16 квітня 2025 року;

-схемою місця дорожньо-транспортної пригоди;

-поясненнями водія ОСОБА_1 ;

-наданими фотоматеріалами та відеозаписом з реєстратора, з яких чітко вбачається механізм ДТП, характер та ступінь ушкоджень транспортних засобів.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 в порушенні п.п. 2.3.б, 10.1, 10.3 ПДР України є правильний, кваліфікація його дій за ст. 124 КУпАП вірна.

Доводи, за яких ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько