Справа № 369/4912/25
Провадження № 3/369/4002/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.04.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Перекупка Ганна Анатоліївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановив:

Колишній провідний спеціаліст відділу роботи з персоналом та проходження державної служби управління персоналу Головного сервісного центру МВС Шестопалова Юлія Сергіївна, будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), несвоєчасно, 27.02.2025 року, без поважних причин подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр), декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні визнала, зазначила, що вчинила правопорушення не навмисно, забула подати декларацію.

Прокурор Борсук О. В. просила визнати ОСОБА_1 винуватою та обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 18.03.2025 року, підтримала.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Згідно з ст. 1 Закону державний орган орган державної влади, в тому числі колегіальний державний орган, інший суб`єкт публічного права, незалежно від наявності статусу юридичної особи, якому згідно із законодавством надані повноваження здійснювати від імені держави владні управлінські функції, юрисдикція якого поширюється на всю територію України або на окрему адміністративно-територіальну одиницю.

Відповідно до наказу Головного сервісного центру МВС № 32-кп від 17.01.2023 року ОСОБА_1 призначено від 19 січня 2023 року на посаду провідного спеціаліста відділу роботи з персоналом та проходження державної служби управління персоналу Головного сервісного центру МВС.

Згідно з ст. 1 Закону суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Таким чином, провідний спеціаліст відділу роботи з персоналом та проходження державної служби управління персоналу Головного сервісного центру МВС ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та є суб`єктом відповідальності відповідно до ст. 172-6 КУпАП, і зобов`язана виконувати вимоги Закону.

Відповідно до наказу Головного сервісного центру МВС №134-кп від 30.05.2023 року ОСОБА_1 провідного спеціаліста відділу роботи з персоналом та проходження державної служби управління персоналу Головного сервісного центру МВС звільнено відповідно до частини другої ст. 86, ст. 89 Закону України «Про державну службу» з припиненням державної служби, з 08.06.2023 року.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Всупереч вищевказаним вимогам Закону, ОСОБА_1 , як особа, яка припинила 08.06.2023 діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не виконала обов`язок подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік не пізніше 31.03.2024.

Згідно з листом Головного сервісного центру МВС від 21.02.2025 №31/4413-4347-2025 встановлено, що ОСОБА_1 була ознайомлена під особистий підпис з вимогами чинного законодавства, а саме: форма інструктажу для новопризначених осіб в апараті МВС, його територіальних органах, закладах, установах і підприємствах, що належать до сфери управління МВС, з основних положень Закону України «Про запобігання корупції» від 09.09.2020.

Проте ОСОБА_1 за відсутності поважних причин, всупереч вимогам абз.2 ч.2 ст. 45 Закону, подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (після звільнення), лише 27.02.2025 о 13 год. 25 хв., що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати вищевказану декларацію не встановлено. Відповідних доказів матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті 172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оцінивши в сукупності докази, які наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 18 від 18.03.2025 року, витяг з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з загальними відомостями та інформацією щодо подання декларації, послідовність дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, пояснення ОСОБА_1 №16387-2025 від 06.03.2025, наказ Головного сервісного центру МВС №32-кп від 17.01.2023, наказ Головного сервісного центру МВС №134-кп від 30.05.2023, лист Головного сервісного центру МВС від 21.02.2025 №31/4413-4347-2025 та інші документи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Датою і часом вчинення адміністративного правопорушення є фактична дата та час несвоєчасної подачі електронної декларації 27.02.2025 року о 13год. 25хв.

Місцем вчинення правопорушення є АДРЕСА_1 , тобто адреса місця проживання ОСОБА_1 , оскільки після звільнення остання мала можливість подати декларацію після звільнення через мережу Інтернет в будь-якому місці.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, особу порушника, її майновий стан, відношення ОСОБА_1 до скоєного, зокрема щире каяття.

Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченому санкцією даної статті, з урахуванням особи правопорушника, буде домірним скоєному, а тому суд дійшов висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої частиною першої статті 172-6 КУпАП, а саме у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г. А. Перекупка