Справа № 367/5960/25
Провадження №3/367/2000/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Одарюк М.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від СРПП ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Центральне, Миронівського району, Київської області, громадянина України, одруженого, працює: провідним науковцем, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

правопорушник з вимогами статті 268 КУпАП ознайомлений,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №330770 від 15 травня 2025 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, своїми діями скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, пояснив суду, що 14 травня 2025 року рухався в м. Ірпені по вул. Мінеральна, та о 23 год. 57 хв. був зупинений працівниками поліції ( після повороту на вул. Соборну) так як не працювала підсвітка заднього номерного знаку. Підсвітка була полагоджена на місці зупинки і за цим правопорушенням було складено постанову про накладення адміністративного стягнення. В процесі оформленні постанови про накладення адміністративного стягнення у співробітників поліції виникла підозра, що він керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на алкотестері "Драгер" та просив провести огляд в медичному закладі, на що співробітники поліції не відреагували належним чином. Він пояснив працівникам поліції, що вживав сироп від кашлю на спиртовій основі, що могло значно вплинути на показники алкотестера "Драгер", а також співробітниками поліції не було надано сертифікату повірки алкотестера "Драгер", що ставить під сумніви результати.

Захисник в судовому засіданні пояснив, що працівники поліції проводили огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з вже відкритою трубкою алкотестера "Драгер" та не надавши сертифікату про повірку вказаного алкотестера для ознайомлення. Із відео наданого до матеріалів справи не вбачається, що працівники поліції складали акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, який доданий до матеріалів справи, а також вказаний акт не містить підпису ОСОБА_1 , враховуючи викладене просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини 1 статті 130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стан сп`яніння у водія транспортного засобу може бути встановлений лише в порядку, передбаченому Інструкцією від 09 листопада 2015 року № 1452/735 "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Згідно пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" судам слід ураховувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за стаття 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №330770 від 15 травня 2025 року зазначено, що 15 травня 2025 року близько 00 год. 00 хв. за адресою: м. Ірпінь, вул. Мініральна, 20 водій керував автомобілем ЗАЗ FORZA, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу Drager, проводився alcotest ARBN0600. Відповідно до тесту №6810, проведеного 15 травня 2025 року о 00 год. 15 хв., газоаналізатор Drager, alcotest ARBN0600, водій дійсно керував транспортним засобом (результат огляду позитивний 0,94). Подія фіксувалась на пристрій боді камері Моторола 854300. Своїми діями порушив вимоги пункту 2.9 (а) ПДР України та своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , по ліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів затвердженої Наказом Міністерства внутрішніхсправ України, Міністерства охорониздоров`я України 09.11.2015 № 1452/735: огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Однак матеріали справи не містять доказів того, що огляд стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу (відсутні докази розкриття мундштука), також відсутні докази того, що на вимогу ОСОБА_1 було надано сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається із ведео доданого до матеріалів справи, ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, який був проведений працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу та просив провести огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі на що йому було відмовлено працівниками поліції.

Інших доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суду не надано.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23- рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КпАП слід закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 33, 40-1, частиною 1 статті 130, статтями 221, 247, 282, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП (протокол серія ЕПР 1№330770 від 15 травня 2025 року) закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.П. Одарюк