ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Грушковська Л.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №136976 03.05.2025 року о 00:05 год. в місті Жмеринка, по вул. Київській, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia», державний номерний знак « НОМЕР_2 » в стані алкогольного сп`яніння, було встановлено алкотестером «Драгер», результат 0,6%.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Смірнов С.М. подав письмові заперечення, в яких просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що даний протокол про адміністративне правопорушення вважає незаконним та таким, що складений з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а також не відповідністю вимогам КУпАП. ОСОБА_1 дійсно 03.05.2025 року керував автомобілем та був зупинений працівниками патрульної поліції по вулиці Київська в міста Жмеринка. Працівники поліції повідомили, що підозрюють останнього в перебуванні у стані алкогольного сп`яніння (чують характерний запах спиртного з салону автомобіля, на що водій відповів, що в автомобілі перебувають також його друзі, які вживали алкогольні напої, саме їх він і розвозив по домівках) та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». На що ОСОБА_1 беззаперечно погодився. Пройшовши тест, продувши в трубку алкотестера «Драгер» результат тесту показав 0,6- проміле. Після чого працівники патрульної поліції повідомили водію, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду. Будь якого роз`яснення можливості повторно пройти тест у разі незгоди працівники поліції ОСОБА_1 не роз`яснили. Після того, як ОСОБА_1 добрався додому та розповів батьку про складений протокол, останній запитав чи ти дійсно не вживав алкоголь, ОСОБА_1 відповів, що вживав виключно квас під час застілля. Після чого батько сказав швидко їхати до лікарні та встигнути впродовж двох годин пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. ОСОБА_1 так і вчинив. В подальшому прибувши до КНП «Жмеринська ЦРЛ» та повідомив про бажання пройти відповідний огляд на стан сп`яніння. Черговий лікар у відповідності до вимог інструкції повідомила поліцію, до лікарні прибув екіпаж патрульної поліції та у присутності інспектора поліції ОСОБА_1 пройшов повторний огляд, що зафіксовано на камеру відеозаписі. Лікар, у відповідності до Інструкції склав за результатами огляду висновок № 134 від 03.05.2025 року, згідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, прилад Алкофор показав результат 0,25% (час огляду 02 год. 03 хв., протокол було складено в 00 год. 35 хв.). Відповідно до відповіді КНП «Жмеринська ЦРЛ» № 1106/01 від 22.05.2025 року на адвокатський запит № 13 від 19.05.2025 року вказано, що надати інформацію не представляється можливим, так як інформація зазначена у запиті, згідно законодавчих документів, є конфіденційною і може бути видана лише за рішенням суду. Однак, висновок лікаря ОСОБА_2 про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння у зв`язку з результатом тесту 0,25% є неправомірним. Оскільки, відповідно до Інструкції з експлуатації приладу «Алкофор 307» діапазон вимірювання складає від 0,000-3,000%, при цьому границі допустимої похибки: від 0 до 0,25 мг/дм3 - +/- 0,05 мг/дм3, понад 0,25 20%. Тобто, результат тесту ОСОБА_1 був в межах допустимої похибки приладу «Алкофор 307», та відповідно зобов`язував лікаря провести повторно тест, чого зідйснено не було. Виходячи з наведеного в організмі ОСОБА_1 за допомогою приладу «Алкофор 307» було виявлено алкоголь на рівні технічної похибки, яка є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності. Оскільки даних, які б свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять, факт його перебування в стані сп`яніння спростовується наданим суду висновком № 134 від 03.05.2025 року який свідчить про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому що результат тесту в межах допустимої похибки даного технічного засобу, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений на основі спотвореної інформації, яка не доведена доказами, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Смірнова С.М., дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступного.

Відповідно до тесту Драгер до протоколу №ААД 136976 ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння о 00:14 год. 03.05.2025, результат тесту 0,60 проміле.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки АлкоФор 307 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, від 0 до 0,25 мг/дм3 абсолютна похибка ±0,05 мг/дм3, понад 0,25 мг/дм3 відносна похибка ±20%.

Відповідно до інструкції з експлуатації технічні характеристики границі допустимої похибки: від 0 до 0,25 мг/дм3 - ±0,05 мг/дм3, понад 0,25 20%.

Відповідно до висновку №134 від 03.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до КНП «Жмеринська ЦРЛ» та пройшов огляд на стан сп`яніння 03.05.2025 о 02:03 год. ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння 0,25 проміле.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103.

У відповідності до положень ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.3,6 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Інструкції) передбачено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння проводиться з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів, показання яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Натомість з принципу дії та використання алкотестера слідує, що він фіксує вміст алкоголю не в крові (як передбачено в Інструкції), а пари етанолу, які містяться у повітрі видиху. При цьому, в Інструкції щодо застосування такого алкотестера зазначено: портативний цифровий аналізатор парів етанолу в повітрі, що видихається.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.6 ст.8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.68 року (з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01.05.1971 року), яка ратифікована Українською СРСР 25.04.74 року, визначено, що "у національному законодавстві мають бути передбачені спеціальні положення щодо водіння під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається".

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного спяніння згідно з нормами міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, що згідно відповідної таблиці співвідношення відповідає значенню 0,5 ‰, перевищення якого у даному випадку за проведеним оглядом у ОСОБА_1 вочевидь не встановлено.

Конституція України встановлює, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Крім того, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, передбачено інші правила, ніж ті, що визначено у відповідному акті законодавства України, то згідно із ч.2 ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.3 Закону України "Про міжнародне приватне право" застосовуються правила міжнародного договору.

Враховуючи положення ст.9 Конституції України, ст.26 Віденської конвенції, міжнародно-правовий принцип сумлінного виконання міжнародних зобов`язань при здійсненні правосуддя, слід вважати, що існує пріоритет міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, над національним законом та іншими актами законодавства, крім Конституції України.

Тобто, якщо таким міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, підлягають застосуванню правила міжнародного договору, ратифікованого Україною.

Отже, вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення складений і представлений суду не у неухильній відповідності до порядку, який передбачений наведеними нормативними актами.

За таких обставин суддя приходить до висновку, що працівниками поліції не дотримано встановлений порядок проведення такого огляду.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказана вище сукупність обставин визначає недоведення складу вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 та становить об`єктивні підстави закриття провадження у справі, узгоджуючись з положеннями ст.62 Конституції України, наведеної практики Європейського суду з прав людини та вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки рішення суду не може грунтуватись на припущеннях та ухвалюватись за існування очевидних сумнівів у доведеності вини, що підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.221, 247, 251, 252, 264, 265, 276, 280, 283, 284 КУпАП України,

п о с т а н о в и л а :

Закрити провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, Вінницькому апеляційному суду.

Суддя