Справа 362/2521/25
Провадження 3/362/1176/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2025 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2025 о 19.50 год. в Київській області в м. Василькові по вул. Київський шлях водій ОСОБА_1 керував автомобілем VolkswagenАІ2459КТ з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, але в порушення п. 2.5 ПДР від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

ОСОБА_1 свою вину категорично заперечив, вказав, що процесі в процесі керування автомобілем наїхав на бордюр пробилося колесо, і він стояв, хвилювався біля машини, під`їхали працівники поліції, і замість допомоги вказали на ознаки сп`яніння, йому було погано (серце), не викликали швидку, він приймав ліки, і пройти огляд не зміг.

Захисник адвокат Вигулярний І. в судовому засіданні повністю підтримав позицію свого підзахисного, подав письмове клопотання про закриття справу стосовно водія, оскільки відсутні належні і допустимі докази його провини, йому безпідставно висунуто вимогу щодо проходження огляду, оскільки він не керував автомобілем. Матеріали справи не містять доказів відсторонення водія від керування автомобілем, що є порушенням процедури. Ігнорування працівниками поліції стану здоров`я водія, якому не викликали швидку. При цьому, водій в подальшому погодився пройти огляд і його було доставлено до медичного закладу, однак біологічні зразки у нього не відбирались. Крім того, відеозапис події нецілісний і не може бути доказом, відсутнє направлення на огляд до лікарні.

За клопотанням сторони захисту до судового засідання викликано поліцейських, які приймали участь у розгляді справи, складали процесуальні документи. Однак вони, повідомлені належним чином до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Сторона захисту не наполягала на повторному виклику поліцейських до судового засідання.

Судом досліджено наявні в справі письмові докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення від 30.08.2024, який складено відповідно до вимог КУпАП, в якому викладено фактичні обставини скоєного правопорушення, порушені норми закону, кваліфікацію дій особи, від підпису та отримання копії якого водій;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у водія, що відповідають ознакам, вказаним у протоколі, з якого вбачається, що водій відмовився від проходження огляду;

- акт відсторонення водія від керування автомобілем в порядку ст. 265-2 КУпАП;

- відеозапис, що міститься на диску як додатку до протоколу, з якого вбачається вся процедура розгляду справи: пояснення водія щодо фактичного керування автомобілем «їхав з Глевахи в сторону Мархалівки, щоб відвести жінку (присутня на відео), автомобілем наїхав на бордюр пробилося колесо», після оголошення ознаків сп`яніння працівниками поліції, водій намагався кудись піти, вийти на проїзну частину дороги (поліцейські завадили, оскільки небезпечно), пропонували пройти у машину пройти огляд, тоді водій відмовився, почав говорити, що йому погано, серце, тоді інспектор допомогла знайти відповідні пігулки, дали можливість їх вжити та запропонували викликати швидку, на що водій нічого не відповів, намагався вийти, задирав одяг на собі, вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, відмова водія через вживання ліків на місці зупинки, доставлення водія до медичного закладу та фактична відмова його від огляду у лікарні, складання протоколу з цього приводу.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, сама відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення. Для її наявності підтвердження алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не потрібно.

Згідно пунктів 2,4,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 3 цієї інструкції, є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Таким чином, заслухавши пояснення, дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, у тому числі відеозапис подій, зміст якого не заперечувався, забезпечивши особі можливість надати суду докази на підтвердження своєї позиції, оцінивши всі наявні докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, якому працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій відмовився.

У зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля шляхом зовнішньої перевірки (огляду) на підставі суб`єктивного сприйняття (припущення) поліцейським в порядку та спосіб, встановлений законодавством, останнім цілком обґрунтовано було висунуто вимогу про необхідність проходження огляду на місці або у закладі охорони здоров`я.

Проте, поведінка водія на місці події та у медичному закладі об`єктивно свідчила про те, що останній свідомо відмовився від проходження такого огляду.

При цьому, незгода водія з виявленими ознаками сп`яніння як на місці зупинки, так і у судовому засіданні не усуває обов`язок водія, передбачений п. 2.5 ПДР, щодо проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції.

Посилання захисника, що у справі відсутній акт про відсторонення водія від керування автомобілем та направлення до медичного закладу не відповідають матеріалам справи наявний акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25.03.2025, свідчить про відсторонення водія від керування, при цьому водій доставлений до медичного закладу і на підставі направлення поліцейського лікарем було прийнято заходи до проведення огляду.

На відеозапису не зафіксовано жодної погрози, тиску або інших незаконних дій з боку працівників поліції в бік водія, навпаки працівники поліції пропонували викликати швидку, надавали допомогу із ліками, доставили у лікарню, при цьому водій був вільний у висловлюванні своєї позиції, ніхто не примушував давати або не давати пояснення, проходити або не проходити огляд, таким чином це була усвідомлена добровільна позиція водія відмовитися від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Посилання захисника на недопустимість відеозапису через те , що він не є непреривним, також не приймаються судом до уваги, оскільки захисник у судовому процесі посилався саме на відомості, які містяться на відеозапису і просив їх врахувати при розгляді, а при відтворенні відеозаписів можливо встановити всю процедуру розгляду справи, при цьому сторона захисту не вказує на будь-які порушення або дії, які не зафіксовано на відеозаписах.

Щодо не проведення огляду водія у медичному закладі на визначення стану сп`яніння за допомогою біологічних зразків, суд зауважує, що відповідно до діючої вищевказаної Інструкції біологічні зразки відбираються при визначенні стану наркотичного сп`яніння, а у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння і йому ставиться в провину саме відмова від огляду, а не сам стан сп`яніння, тому відібрання (не відібрання) біологічних зразків не свідчить про можливі порушення процедури огляду.

При цьому, суд також виходить з того, що у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, будь-яка особа, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язана знати ПДР, а відповідно до до п. 2.5 ПДР повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, окремі неточності чи технічні помилки в процесуальних документах, на які посилається захисник, не можуть бути безумовними підставами для визнання таких документів (доказів) недопустимими, якщо при цьому не порушуються фундаментальні права і свободи особи (відповідно до правових висновків Верховного суду).

Таким чином, суд вважає, що в діях водія вбачається порушення п. 2.5 ПДР , оскільки пройти огляд є обов`язком водія, тому наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його дії необхідно кваліфікувати як відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 40-1, 122-5, ч. 1 ст. 130, 221, 282, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу встановлений у строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Сухарева О.В.