Провадження № 3/742/99/25
Єдиний унікальний № 742/7373/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Ільченка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,

за ч.2 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

06.12.2024 о 12 год. 36 хв. у м.Прилуки по вул.Вокзальній ОСОБА_1 керував повторно протягом року автомобілем марки Daewoo Matis, д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Драгер 6820. Результат огляду становить 2,55 проміле, чим порушив п.2.9 ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, поважних причин своєї неявки суду не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення рекомендованого повідомлення на адресу зазначену у протоколі та оголошенням про його виклик на офіційному сайті судової влади.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005, в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень статті 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доведеність скоєння ОСОБА_1 адмінправопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.130 ч.2 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, в даному випадку: керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно з п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи матеріалів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №189921 від 06.12.2024 (а.п.2), направленням на огляд водія транспортного засобу до Прилуцької КНП ЦМЛ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.12.2024, з якого вбачається, що від огляду ОСОБА_1 відмовився (а.п.4), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з ротової порожнини та почервоніння обличчя, та результат огляду за допомогою приладу Драгер 6820 2,55 проміле (а.п.3).

Крім того, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв.

Відповідно до довідок начальника САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 10.12.2024, ОСОБА_1 посвідчення водія отримував, НОМЕР_2 від 01.11.2022 (а.п.6) та протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП,адміністративний протокол ААД 004974 від 10.02.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП (направлено до Прилуцького міськрайонного суду, прийняте рішення 742/4039/24 від 08.08.2024) (а.п.7).

Відповідно до копії постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08.08.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.п.9-10).

Транспортний засіб марки Daewoo Matis, д.н.з НОМЕР_1 , відповідно до довідки №31/33,належить ОСОБА_2 (а.п.8).

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повторно протягом року, що передбачене диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Згідно з положеннями ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд згідно з вимогами ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про його особу, який до адміністративної відповідальності притягається протягом року повторно. Обставин, що пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Тому, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки такий йому не належить.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особами, стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст. 33, 34, 35, 40-1, ч.2 ст.130, 221, 283, 308 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу в установлений ч.1 ст.307 КУпАП п`ятнадцятиденний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО