Справа № 361/4625/25 Головуючий в суді І інстанції Сіренко Н.С.
Провадження № 33/824/3165/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

За участі секретаря судового засідання Глухової О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 9 травня 2025 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2025 серії ЕПР1№302178, 16 квітня 2025 року о 12 год. 10 хв. в Київській обл., Броварський район, с. Княжичі, вул. Садова 9, б. 529, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota C-HR», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїжджаючи з прибудинкової території, не дотрималась безпечного інтервалу та допустила зіткнення з парканом. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 9 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 9 травня 2025 року, справу про притягнення до адміністративної відповідальності закрити та повернути вилучене посвідчення водія.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення ґрунтується на неповно з`ясованих обставинах та належним чином не вмотивований.

Сама схема як факт її складення не доводить правопорушення. Доводять правопорушення елементи схеми, які вказують на розміщення автомобіля, дорогу, смугу руху, дорожні знаки тощо. Судом не визначено елементи схеми, що підтверджують ДТП. А оскільки ці елементи точно вказують на розміщення автомобіля в дворі, а не на дорозі, то ними проігноровано. Твердження, що «зіткнення» відбулося з парканом є помилковим, оскільки зіткнення не було, а лише подряпина правої дверцяти об частину відчинених воріт. Судом не зазначено, які саме Правила дорожнього руху було порушено ОСОБА_1 в своєму дворі.

Не погоджується із висновком суду в мотивувальній частині постанови, зазначив про те, що ОСОБА_1 не була учасником дорожнього руху, та не порушувала Правил дорожнього руху в своєму дворі спростовуються схемою місця ДТП. Але таке твердження суду абсолютно не відповідає дійсності, оскільки саме на схемі видно, що автомобіль знаходиться в дворі, за 1,20м від стіни будинку, на обмеженій ділянці, а не за її межами на дорозі. Отже, посилання ОСОБА_1 якраз підтверджуються схемою місця події, а ніяк не спростовуються.

Звертає увагу на те, що будучи в себе в дворі та не використовуючи автомобільну дорогу і вулицю, ОСОБА_1 не є учасником дорожнього руху. Отже, її дії не можуть кваліфікуватися як дії учасника дорожнього руху, що вказує на відсутність складу і події правопорушення.

Зазначає, що згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України «Дорожньо- транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки».

Отже, є дві ознаки дорожньо-транспортної пригоди:

- загибель або поранення людей,

- матеріальні збитки.

Цілком очевидно, що перша ознака відсутня.

Друга ознака також відсутня, оскільки осіб, яким ці збитки заподіяно, не встановлено, потерпілого немає.

Як власник машини заперечує, що сама собі завдала будь-які збитки, оскільки дана подряпина усувається простим шліфуванням.

Таким чином подія, що відбулася 16 квітня 2025 в приватному дворі будинку АДРЕСА_2 , не має ознак дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги.

Під час розгляду даної справи, судом досліджувались протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1№302178 від 16 квітня 2025 року; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 169 квітня 2025 року; пояснення ОСОБА_1 ..

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , яка підтримав доводи своєї апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відповідні докази, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Положенням ст. 124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до вимог частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Суд надав оцінку доказам та твердженням, які представник подав до суду апеляційної інстанції, та приходить до наступного висновку.

Порушення учасниками дорожнього рух, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території, тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно вимог п. 2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто, зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Проаналізувавши викладене, дослідивши всі докази, що містяться в матеріалах справи а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, локалізацію пошкоджень автомобілю внаслідок ДТП, пояснення ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є таким, що базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Приписами статті 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).

У поданій до суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 свою винну у вчиненому адміністративному правопорушенні не спростувала, а також 24 липня 2025 року подала в судовому засіданні заяву, у якій просила суд звільнити її від відповідальності за малозначністю правопорушення. Просила суд також врахувати, що пошкодження автомобілю є незначними та завданими самій собі.

Проаналізувавши матеріали справи, на переконання апеляційного суду підлягають врахуванню обставини, що дійсно ОСОБА_1 керувала автомобілем і не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого відбулось зіткнення з воротами/парканом, що відділяє прибудинкову територію від проїжджої частини. Однак, унаслідок таких дій не було завдано шкоди здоров`ю жодній фізичній особі, шкоду стосовно майна було завдано лише належному самій ОСОБА_1 майну: автомобілю і паркану/воротам. Жодних обставин, що ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не встановлено.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про можливість у даному конкретному випадку, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 9 травня 2025 року скасувати із закриттям провадження у справі.

На переконання судді апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з підстав, визначених ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Керуючись ст. 22, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 9 травня 2025 року - скасувати.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підстав ч.2 ст. 284 КУпАП.

Вилучене відповідно до протоколу ЕПР1№302178 від 16 квітня 2025 року посвідчення водія НОМЕР_3 , видане на прізвище ОСОБА_1 - повернути.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана