Справа № 159/2895/25
Провадження № 3/159/1449/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт НОМЕР_1 виданий 23.06.2000, РНОКПП НОМЕР_2 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований,

за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №435069 від 29.04.2025 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 29.04.2025 о 10.15 годині в м. Ковелі на вул. Сагайдачного, 7, у громадському місці не виконував неодноразове законне розпорядження (вимогу) працівника поліції (на виконання постанови суду про привід від 08.04.2025) прибути до Ковельського міськрайонного суду Волинської області, чим вчинив злісну непокору законній вимозі (розпорядженню) поліцейського.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 185 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (частина перша статті 268 КУпАП). За приписами частини другої статті 268 КУпАП участь особи у розгляді справи за ст.185 КУпАП є обов`язковою.

На виклики до суду 07.05.2025, 28.05.2025, 12.06.2025 та 25.07.2025 ОСОБА_1 не з`явився.

Про час і місце судового розгляду був повідомлений поліцейським під час складання протоколу, в подальшому судом шляхом скерування судових викликів на адресу проживання особи (зворотні рекомендовані повідомлення №06 102 512 908 50, №06 102 565 850 92 про вручення судових викликів особисто, конверт із рекомендованим повідомленням №06 102 630 539 69 повернувся з відміткою «адресат відсутній»).

Постанови суду від 28.05.2025 і 12.06.2025 про доставку особи до суду приводом органами національної поліції не виконані.

Відтак вжиті судом заходи спрямовані на забезпечення явки особи не дали бажаних результатів, а тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи за наявними у справі доказами з огляду на таке.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є розумні строки розгляду справи судом.

Частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантоване статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Справа про адміністративне правопорушення повинна бути розглянута у строк визначений статтею 277 КУпАП з урахуванням положень статті 38 КУпАП.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На підставі статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 280 КУпАП визначено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення передбаченого статтею 185 КУпАП.

Диспозиція статті 185 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 в справі 1-28/2011, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26.06.1992 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Безпосереднім об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки.

Таким чином, особливість застосування статті 185 КУпАП полягає в тому, що вимога поліцейського, яку злісно не виконує правопорушник, спрямована на забезпечення громадського порядку і суспільної безпеки.

На таку особливість застосування статті 185 КУпАП вказав Верховний Суд України в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185185-2 КУпАП)» де зазначив, що вимоги працівника поліції та його розпорядження це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, що має бути законодавчо обґрунтованим та спрямованим на охорону громадського порядку та суспільної безпеки.

Відповідно до приписів статті 9 КУпАП особа може бути піддана адміністративній відповідальності лише за умови доведення наявності юридичного складу правопорушення належними доказами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

На підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення наданий електронний рапорт про подію, рапорт працівника поліції Ковельського РУП, протокол про адміністративне затримання та відеозапис.

При цьому долучений відеозапис не стосується правопорушника, а інші докази не є достатніми для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так рапорт працівника поліції не є письмовим доказом в розумінні статті 251 КУпАП, а є лише формою письмових пояснень.

Протокол про адміністративне затримання фіксує наслідок реагування на поведінку особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить пояснень чи підписів ОСОБА_1 , а електронний рапорт сформований за заявою поліцейського.

Отже, жоден із вищевказаних доказів не підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Інші належні, допустимі та достовірні докази в матеріалах справи відсутні.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Згідно зі статтею 7 Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.

Провадження у справі необхідно закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 256, 283, 284 КУпАП, суддя

у х в а л и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої статтею 185 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяТ. В. Денисюк