справа № 208/5770/25
№ провадження 3/208/2122/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Данилів С.В.,

секретаря судового засідання: Сегеди І.А.,

потерпілої: ОСОБА_1 ,

представника потерпілої: Лисак О.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області за ч.1 ст.173-2 КУпАП надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 411636, складений 21.04.2025, відповідно до змісту якого: 03.04.2025 у період часу з 07:00 год. до 22:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 , а саме ображав та погрожував останній, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю. Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_2 та його захисник Богемська С.О. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Відповідно до ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 суду пояснила, що в цей день, а саме 03.04.2025 ОСОБА_2 здйснив неймовірну кількість дзвінків на її мобільний телефон, та по телефону погрожував їй, що, або вона живе з ним, або ні з ким. Також зазначила, що між ними є майнова суперечка щодо квартири, а саме, її користуванням та продажом, та тривалий період між ними існують напружені неприязні стосунки щодо майна. Просила суд притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

Представник потерпілої ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала доводи потерпілої та звернула увагу суду на письмові докази, які були долучені до матеріалів справи до судового засідання, щодо клопотання про виклик свідків від 21.07.2025 просили залишити без розгляду.

Заслухавши потерпілу та її представника, вивчивши матеріали справи та надані документи, а також відеозапис на диску, долученого до клопотання від 21.07.2025, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наданих сторонами письмових доказів до матеріалів справи встановлено, що між сторонами тривалий час існує цивільно-правовий спір як щодо спільного майна, так і тривалий час між ними є неприязні стосунки у зв`язку із припиненням подружніх стосунків.

Слід зауважити, що судовий розгляд здійснюється лише в межах пред`явленого обвинувачення та протоколу, який складено щодо ОСОБА_2 , а тому надання тієї чи іншої правової оцінки діям особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення 03.04.2025, щодо інших подій між сторонами до та після 03.04.2025 чи цивільним правовідносинам сторін щодо пошкодження майна у квартирі (відеозапис якого долучено до письмових пояснень від 21.07.2025 та який був оглянутий у судовому засіданні), до компетенції суду у даному випадку не відноситься.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Проаналізувавши зміст наданих матеріалів та показів учасників судового провадження, встановлено, що об`єктивних доказів того, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи не містять.

Зокрема, до протоколу долучено письмові пояснення потерпілої ОСОБА_1 в яких відсутні відомості про дату, час та місце описуваних нею обставин саме 03.04.2025, зазначено в цілому, що ОСОБА_2 телефонує по 20-30 разів на добу, а також надано йому характеристику щодо поведінки у суспілстві в цілому. При цьому вказані пояснення не містять данних щодо дати, а саме якого саме часу стосуються описані у поясненні події

З досліджених в судовому засіданні роздруківок з мобільного телефону потерпілої ОСОБА_1 встановлено, що 02.04.2025 на номер телефону потерпілої з мобільного телефону № НОМЕР_1 було здійснено 37 телефонних дзвінків, з яких прийнято виклик у 19 викликах, пропущено 18 вхідних дзвінків.

У судовому засідання потерпіла зазначила, що це не офіційний (незареєстрований ) номер телефону ОСОБА_2 , однак відповідні докази про належність вказаного номеру мобільного телефону в матеріалах відсутні, а старшим лейтенантом поліції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Арноєвим Б.О. до протоколу про адміністративне правопорушення відповідних доказів не долучено.

Що стосується інших письмових доказів, а саме, які надані як представником особи, що якого складено протокол про адміністративне правопорушення, так і потерпілою та її представником, суд зазначає, що такі містять інформацію про події, які відбулись до 03.04.2025 та яким надано відповідну правову оцінку, відповідно до КУпАП, та після 03.04.2025 (щодо пошкодження майна у квартирі) відносно яких, відповідних рішень Кам`янським РУП ГУНП в Дніпропетровській області (прийняття заяви, тощо) не ухвалювалось. Тобто, є такими, що полягають у переоцінці окремих доказів на користь тієї чи іншої сторони з наданням оцінки, яка не відповідає дійсному змісту та не узгоджується з іншими доказами, а також в акцентуванні уваги на другорядних обставинах, що не мають істотного значення для даної справи.

Таким чином, оскільки суду не надано переконливих та достатніх доказів, що підтверджували б наявність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, вважаю за необхідне провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Пунктом 39 рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 (Заява № 16347/02) Суд зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року).

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Керуючись статями 7, 9, 173-2, 247, 251, 268, 284 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст постанови складено та проголошено 25.07.2025 о 11.00 год.

Суддя С.В. Данилів