Справа № 304/1665/25 Провадження № 3/304/898/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал (протокол серії ВАД №695130 від 21.07.2025), що надійшов з відділення поліції ВП №1 (м.Перечин) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Тур`я Бистра Ужгородського району Закарпатської області, заміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючої молодшою медичною сестрою КНП «Закарпатський протипухлинний центр» ЗОР, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , моб.тел: НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2025 року близько о 13-00 год. ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого останній 20.07.2025 року о 13-00 годині пошкодив вікна на шкільній їдальні, що розташована за адресою АДРЕСА_2 та своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнала повністю, проти фактичних обставин, викладених у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, не заперечує та підтримала пояснення від 21.07.2025 року, які містяться в матеріалах справи. Зазначає, що заподіяна шкільному заклад матеріальна шкода на теперішній час відшкодована, претензій матеріального характеру потерпіла сторона не має. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо її не карати та запевнила суд, що відповідні висновки для себе зробила та вказує, що належна виховна робота із сином ОСОБА_3 нею проведена та вважає, що відповідні та належні висновки її сином були зроблені та подібного більше не повториться.

Вивчивши надані матеріали справи, письмові пояснення ОСОБА_1 , суд вважає, що в діях останньої вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративне правопорушення, підтверджується наступними доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ВАД № 695130 від 21.07.2025 року (а.с.1); рапортом інспектора чергового ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області Лазара В.П. від 21.07.2025 (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.07.2025 року (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 21.07.2025 року (а.с.4); письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 21.07.2025 року (а.с.5); письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 21.07.2025 року (а.с.6); письмовими поясненнями ОСОБА_9 від 21.07.2025 року (а.с.7); свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , виданим 20.12.2012 року (а.с.8); копією паспорта на ім`я ОСОБА_1 (а.с.9-10).

Дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до наступних висновків.

Диспозиція частини першої статті 184 КУпАП, що описує об`єктиву сторону складу адміністративного правопорушення, є бланкетною нормою, та відсилає до положень законодавства, якими визначені обов`язки батьків щодо виховання дітей, забезпечення необхідних умов життя, навчання.

Такими нормами є норми Сімейного Кодексу України, зокрема норми Глав 13-15 СК України.

Складом адміністративного правопорушення є передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Приймаючи до уваги характер та обставини скоєного адміністративного правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність, суд враховує особу правопорушника, її вік, матеріальний та сімейний стан, а також приймає до уваги ті обставини, що на теперішній час ОСОБА_1 працює, має регулярний дохід, займається суспільно-корисною працею, особою з інвалідністю не є, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вчинила правопорушення, передбачене ст.184 КУпАП вперше, раніше до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не притягувалася, у вчиненому щиро розкаялася, запевнила суд, що відповідні висновки для себе вона та її малолітній син зробили, матеріальна шкода на теперішній час відшкодована, тому суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді попередження, що передбачено санкцією ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.184 ч.1, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді - попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0026001, призначення платежу: «Судовий збір на користь держави», код 22030106).

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, законним представником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:Сидоренко Ю. В.