КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/3072/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року місто Київ

справа № 371/767/24

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

при секретарі Балковій А.С.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Каплі Аліни Степанівни,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 01 травня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що дії працівників поліції ставлять під сумнів професійну придатність до несення служби в лавах поліції та грубе порушення працівниками поліції норм Закону України «Про Національну поліцію», оскільки проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в у порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9 листопада 2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, згідно яких не передбачено до водія у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння застосовувати фізичну силу та примусово доставляти на огляд до лікаря із застосуванням «кайданків».

Вказував, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №484517 від 23 травня 2024 року неналежно оформлений працівниками поліції та недотримана процедура документування порушення.

Зазначав, що обставини щодо його відмови від проходження медичного огляду в лікаря Миронівської ЦРЛ, що було встановлено судом на підставі висновків від 23 травня 2024 року та порушення ним п. 2.5 ПДР України, який йому інкримінується є безпідставними та такими, що не відповідають фактам, які викладені в протоколі.

Посилався на те, що протокол серії ААД №484517 від 23 травня 2025 року не може бути прийнятий судом в якості допустимого доказу його винуватості у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що висновки не підтверджують його відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, і один із висновків лікаря містить дані, а саме щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння, які було отримано за часом пізніше, ніж час складання такого протоколу, що є суттєвим порушенням, яке вказує на наявність сумніві щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказував, що протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо нього, не містить зазначення спеціального технічного засобу, за допомогою якого було здійснено відеозапис з місця події, тому просив визнати його неналежним доказом у справі, оскільки з нього не можливо встановити всі обставини справи.

Зазначав, що як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого з бодікамери поліцейського, відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими велася епізодично та постійно переривалась, з даної відеофіксації не вбачається ні дати ні часу оформлення матеріалів, на який спеціальний технічний пристрій здійснювався відеозапис, що фактично знеславлює належність та допустимість цього відеозапису як доказу в справі про адміністративне правопорушення.

Посилався на те, що враховуючи наявність медичних висновків від 23 травня 2024 року, що підтверджують факт проходження ним медичного огляду на стан сп`яніння, вважає що ним не було допущено порушення п. 2.5 ПДР України, як це зазначено в протоколі.

Просив визнати неналежним доказом направлення, що наявне в матеріалах справи від 23 травня 2024 року виписане 20.15 год., оскільки з вказаного доказу не можливо встановити дійсні обставини справи, в направленні містяться дані, що від огляду він відмовився, коли з матеріалів справи вбачається, що поточний час огляду проводився лікарем медичного закладу о 20.15 год., куди він був направлений о 20 год. 00 хв., а висновок лікаря складений о 20 год. 15 хв.

Вказував, що висновки суду не ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин, а надані докази не вбачають його відмови на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, зважаючи на те, що огляд він проходив у лікаря, однак такий огляд був проведений з порушенням Інструкий №1452/735 від 09 листопада 2015 року та є недійсним в силу положень п.22 Розділу 3 Інструкш №1452/735 від 09 листопада 2015 року та 4.5 ст.266 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Капля А.С. доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника-адвоката Каплі А.С., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

За правилами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п.п.2, 3, 6, 7 вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а за змістом п.8 Порядку №1103 від 17 грудня 2008 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №484517, 23 травня 2024 року о 18:40 год. на а/д Коротище-Світле, 01км+500м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Sens д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря Миронівської ЦРЛ водій відмовився, що підтверджується висновком від 23 травня 2024 року, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 23 травня 2024 року серії ААД №484517;

письмовими пояснення ОСОБА_1 від 23 травня 2024 року, згідно яких він відмовився від протоколу у зв`язку з порушенням його конституційних прав;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що даний огляд не проводився;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 травня 2024 року;

рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області сержанта поліції Петросянц Р.І., в якому зазначено, що 23 травня 2024 року під час патрулювання автодороги Коритище-Світле було виявлено транспортний засіб марки Daewoo Sens д.н.з НОМЕР_2 який рухався хаотично, безпідставно перетинав вузьку суцільну лінію розмітки 1.1. Згідно ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» даний транспортний засіб було зупинено під керуванням водія ОСОБА_1 . При спілкуванні з вище вказаним водієм було встановлено, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому водій не пред`являв на вимогу посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Водієві було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі, на що водій погодився пройти в медичному закладі. По факту доставлення до приймального відділення Миронівської ЦРЛ водій ОСОБА_2 почав поводити себе зухвало та неправомірно, погрожувати застосуванням фізичного впливу, виражався в адресу працівників поліції нецензурною лайкою, проходити освідування відмовлявся, чим здійснив злісну непокору працівникам поліції. Нами було прийняте рішення про застосування спец. засобу «кайданки», та застосування заходів фізичного впливу для доставлення в приміщення Миронівської ЦРЛ;

відеозаписами з бодікамер.

Як вбачається з відеозапису, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, різкий запах алкоголю з порожнини рота, з чим останній не погодився (19:38:46) Після чого працівники поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти освідування на місці або в медичному закладі, на що останній погодився пройти освідування в медичному закладі (19:39:44-19:39:51). Працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до Миронівської ЦРЛ (19:54:16) після чого ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що без адвоката він нічого не буде робити, на що працівник поліції відповів, що це його право і він може ним скористатися (19:54:52). Далі ОСОБА_1 попросив у працівника поліції телефон для того, щоб зателефонувати своїй дружині (19:54:56), працівник поліції запитав номер телефону, на що ОСОБА_1 зміг згадати тільки 093… (19:55:01-19:55:06). Працівник поліції неодноразово перепитував у ОСОБА_1 чи відмовляється він від освідування, останній відповідав, що ні, але він нікуди не піде без адвоката, при цьому працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 надати номер телефону дружини або адвоката, на що останнім не було надано (19:55:21-19:58:16). Оскільки ОСОБА_1 відмовлявся від освідування без адвоката, працівник поліції повідомим його, що він приймає це як відмову від освідування, а тому відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (19:58:46). В подальшому до ОСОБА_1 було застосовано спец. засіб «кайданки» заведено до приміщення медичного закладу для освідування, де останній відмовлявся від його проходження без адвоката.

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Посилання в апеляційні скарзі на те, що протокол серії ААД №484517 від 23 травня 2025 року не може бути прийнятий судом в якості допустимого доказу його винуватості у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що висновки не підтверджують його відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, і один із висновків лікаря містить дані, а саме щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння, які було отримано за часом пізніше, ніж час складання такого протоколу, що є суттєвим порушенням, яке вказує на наявність сумніві щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції відхиляє виходячи з наступного.

Як вбачається з відеозапису, який міститься в матеріалах справи працівниками поліції після зупинки транспортного засобу Daewoo Sens д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , було повідомлено останнього про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано йому пройти огляд на місці або проїхати до медичного закладу, на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі (19:38:46-19:39:51). Після того як працівники поліції доставили ОСОБА_1 до медичного закладу, останній відмовлявся проходити такий огляд без свого адвокату, на що працівниками поліції йому було надано можливість зв`язатися з своїм адвокатом та дружиною, якою ОСОБА_1 не скористався (19:55:01-19:55:06, 19:55:21-19:58:16). Оскільки водій ОСОБА_1 і далі відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння без адвоката, працівником поліції було повідомлено останнього, що він приймає це як відмову від освідування, а тому відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (19:58:46).

А тому будь яких правопорушень при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою вважати його неналежним доказом, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 травня 2024 року №10, складеного о 20.10 год. черговим лікарем ОСОБА_3 , який охоплює період часу складеного протоколу після проходження ОСОБА_1 огляду, лікар ОСОБА_3 при візуальному огляду за його результатами дійшов до висновку та поставив діагноз, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції №1452/735, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Згідно з п.п.3-4 розділу ІІІ цієї Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, що висновок лікаря про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння складений за результатами зовнішнього огляду лікарем ОСОБА_3 , тобто на підставі клінічних ознак, про що зазначено в акті від 23 травня 2024 року №10.

Вказане свідчить про те, що лікарем була встановлена наявність у організмі ОСОБА_1 алкоголю без використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі.

Таким чином, такий огляд ОСОБА_1 лікарем ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року №1452/735, зокрема з порушенням п.2 розділу ІІІ Інструкції, яка вказує, що огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я, а тому відповідно до приписів п.22 Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння №10 від 23 травня 2024 року є недійсним.

При цьому у вказаному акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №10 від 23 травня 2024 року у п.18 зазначено, що ОСОБА_1 без адвоката відмовляється від обстеження.

Доводи апеляційної скарги про те, що за результатами тестування на приладі «Drager» у ОСОБА_1 виявлено 1,9 проміле алкоголю, що зазначено у висновку лікаря від 23 травня 2024 року, а тому вважає, що ним не було допущено порушення п.2.5. ПДР України, судом апеляційної інстанції не береться до уваги, оскільки ОСОБА_1 було доставлено в медичний заклад вже після складання протоколу за порушення ним п.2.5. ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. ст.130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого з бодікамери поліцейського, відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими велася епізодично та постійно переривалась, з даної відеофіксації не вбачається ні дати ні часу оформлення матеріалів, на який спеціальний технічний пристрій здійснювався відеозапис, що фактично знеславлює належність та допустимість цього відеозапису як доказу в справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, ст. 251 КУпАП встановлені джерела доказів у справах про адміністративні правопорушення. При цьому, вказаною нормою закону не встановлено вичерпний перелік документів чи інших джерел інформації, які можуть бути доказами.

Таким чином, відеозапис, що міститься в матеріалах справи та який містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП.

З вказаного відеозапису вбачається, що на ньому відображені події, що описані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №484517 від 23 травня 2024 року. Підстави вважати вказаний відеозапис неналежним та недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксований той самий транспортний засіб і та ж особа, які вказані у зазначеному вище протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, вказаний відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того судом апеляційної інстанції неодноразово в судове засідання викликалися поліцейський СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області сержант поліції Петросян Р.І. та поліцейський СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області сержант поліції Коптілий Д.О. для надання пояснень з приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення ААД №484517 від 23 травня 2024 року та щодо обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Однак останні в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5, ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 01 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.