Справа № 216/5318/24
провадження 3/216/38/25
ПОСТАНОВА

іменем України

17 липня 2025 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Цимбалістенко О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Полку Патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

22 липня 2024 року о 13 год. 35 хв. у м. Кривий Ріг по вул. Старовокзальна, буд. 39, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законодавсом порядку водій відмовився.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та адвокат Федак М.Л. у судове засідання 17 липня 2025 року о 09 год. 30 хв. не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

03 березня 2025 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з клопотанням ОСОБА_2 про відкладення судового засідання, у зв`язку з хвробою проте документи, які підтверджують вказане надано не було. 15 квітня 2025 року судове засідання було відкладено за клопотанням адвоката Федака М.Л., у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі. 10 липня 2025 року засідання не відбулось у зв`язку з тим, що було подано клопотання від адвоката Федака М.Л. про відкладення засідання у зв`язку з тим, що адвокат перебуватиме в іншому засіданні. 17 липня 2025 року в чергове надіслано клопотання від адвоката Федака М.Л. про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 було забезпечено право на захист, ознайомлення з матеріалами справи, надання захисником в судових засіданнях своїх заперечень у справі та з урахуванням раніше наданих клопотань про відкладення розгляду справи, суд сприймає неявку захисника як затягування розгляду справи для уникнення відповідальності Фоміним Ю.О. щодо притягнення до адміністративної відповідальності так як строк притягнення до адміністративної відповідальності спливає 22 липня 2025 року, тому суд оцінює позицію сторони захисту як зловживання процесуальними правами, тому суд вважає можливим закінчити розгляд справи згідно ст. 268 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до відповідальності та її захисника.

В судових засіданнях, які відбулись раніше Федак М.Л. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Позицію обґрнутовував наступним:

- протокол складений у формі чеку, що не відповідає вимогам інструкції;

- разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР №103294 від 22 липня 2024 року, зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а не в стані наркотичного сп`яніння, як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- не зазначено від якого огляду відмовився ОСОБА_1 , а також останньому не було вручено направлення на огляд;

- у співробітників поліції були відсутні підстави для зупинки;

- ОСОБА_3 не уповноважена була складати протокол про адміністративне правопорушення;

- посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось.

21 жовтня 2024 року співробітник поліції, яка склала протокол ОСОБА_3 повідомила, що вона діючий інспетор патрульної поліції та в неї є посадова інструкція.

ІІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9.А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІV. Оцінка суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 22 липня 2025 року серії ЕПР1 № 103294, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.07.2024;

- рапортом працівників поліції;

- відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Долучені до матеріалів справи працівниками патрульної поліції відеозаписи відповідають критеріям визначеним ст. 251 КУпАП, отже суд визнає вказані докази належними та допустимими.

Надаючи оцінку викладеним стороною захисту запереченням, суд зазначає наступне.

Щодо доказів керування транспортним засобом та наявності передбачених законом причин для зупинки.

На відеозаписі зафіксовано рух транспортного засобу «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 (відеозапис «Video_2024-07-23_14_55-15 mp4»). При розмові по телефону ОСОБА_1 каже, що його зупинила поліція (відеозапис «Сlip 0» 13 год.40 хв. 38 сек.). Крім цього ОСОБА_1 був єдиною особою, яка перебувала біля автомобіля «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 після зупинки т/з. В подальшому ОСОБА_1 намагався надати неправомірну вигоду співробітникам поліції (відеозапис «Сlip 0» 13 год.38 хв. 26 сек. 13 год. 39 хв. 35 сек.).

Вищевикладене підтверджує факт керування транспортим засобом ОСОБА_1 .

Щодо посилань адвоката на те, що ОСОБА_1 не порушував правил ПДР, підстави для зупинки т/з не було, а подальші дії співробітників були незаконними суд зазначає наступне.

Посилання сторони захисту на відсутність порушень Правил Дорожнього Руху з боку ОСОБА_1 та як наслідок відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням суд вважає безпідставними та до уваги не приймає з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, згідно з якими незгода водія з причинами зупинки, або його необізнаність про це, не нівелює його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Водночас керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані наркотичного, алкогольного чи іншого сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

До того ж, наявність або відсутність інших порушень Правил Дорожнього Руху не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак не підлягають доказуванню у даній справі.

Щодо наявності підстав для пред`явлення вимоги поліцейським про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. п. 2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану, зокрема, наркотичного сп`яніння звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними положеннями чинного законодавства встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд зазначає, що вирішення наявності чи відсутності у водія ознак наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак наркотичного сп`яніння.

На дослідженому відеозаписі зафіксовано як на питання співробітника поліції чи ОСОБА_1 вживав щось крім алкоголю (відеозапис «Сlip 0» 13 год.35 хв. 33 сек.), останній відповідає, що: «ні» (відеозапис «Сlip 0» 13 год.35 хв. 45 сек.) та в подальшому повідомляє співробітнику поліції: «якщо на чистоту то було трохи на день народженні та просить увійти в положення» (відеозапис «Сlip 0» 13 год.37 хв. 13 сек.).

Як вбачається з дослідженого відеозапису, працівником поліції проводився огляд ОСОБА_1 з метою встановлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Після проведення огляду ОСОБА_1 повідомлено виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: збуджена поведінка, звужені зіниці очей, які не реагують на світло (відеозапис «Clip 0» о 13 год. 36 хв. 00 сек.).

Таким чином, провівши зовнішній огляд ОСОБА_1 та виявивши у нього ознаки наркотичного сп`яніння поліцейські правомірно запропонували йому пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння ( відеозапис « Clip 0» о 13 год. 36 хв. 25 сек.; 13 год. 38 хв. 09 сек.; 13 год. 40 хв. 23 сек.; 13 год. 41 хв. 49 сек.).

Відповідно до розділу 2 п. 9 "Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до розділу 2 п.17 вищезазначеної інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Як було зазначено вище, у працівників поліції були підстави для направлення водія на огляд до медичного закладу. Співробітником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд у встановленому законом порядку, тобто в медичному закладі ( відеозапис « Clip 0» о 13 год. 36 хв. 25 сек.; 13 год. 38 хв. 09 сек.; 13 год. 40 хв. 23 сек.; 13 год. 41 хв. 49 сек.) та роз`яснено наслідки відмови від його проходження ( відеозапис « Clip 0» о 13 год. 40 хв. 34 сек.; 13 год. 41 хв. 50 сек.; 13 год. 50 хв. 19 сек.) ОСОБА_1 в свою чергу категорично відмовився від будь якого проходження ( відеозапис « Clip 0» о 13 год. 36 хв. 25 сек.; 13 год. 40 хв. 23 сек.; 13 год. 41 хв. 49 сек.).

Щодо посилань сторони захисту на невручення ОСОБА_1 направлення на проходження огляду.

Відповідно до розділу 2 п. 9 "Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як було зазначено вище, у працівників поліції були підстави для направлення водія на огляд до медичного закладу. Згідно дослідженого відеозапису ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому законом порядку, тобто в медичному закладі та повідомлено, що відповідно до вимог закону, останній має пройти такий огляд в присутності працівника поліції. В подальшому водію транспортного засобу «Volkswagen Caravelle», було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду ( відеозапис « Clip 0» о 13 год. 40 хв. 34 сек.; 13 год. 41 хв. 50 сек.; 13 год. 50 хв. 19 сек.). ОСОБА_1 в свою чергу відмовився від будь якого проходження огляду ( відеозапис « Clip 0» о 13 год. 36 хв. 25 сек.; 13 год. 40 хв. 23 сек.; 13 год. 41 хв. 49 сек.).

Відповідно до розділу 2 п.17 вищезазначеної інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

З огляду на те, що направлення, форма якого є додатком № 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, складається з метою доставки особи, яка керувала транспортним засобом, до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння та проведення у ньому такого огляду, а ОСОБА_1 відмовлявся від проходження будь-якого огляду, у зв`язку з чим у працівників поліції не було підстав для вручення ОСОБА_1 такого направлення, а самостійне проходження огляду не допустиме з огляду на вищевикладене. Крім того під час перегляду відеозапису бажанння щодо такого огляду на місці та в медичному закладі водій не виявив.

Щодо посилання адвоката на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР №103294 від 22 липня 2024 року, зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а не в стані наркотичного сп`яніння, як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 для встановлення або ж спростування стану наркотичного сп`яніння від огляду відмовився, за що також передбачена відповідальність, тому суд не бере вказане твердження адвоката до уваги.

Щодо посилання адвоката на те, що протокол складений у формі чеку, що не відповідає вимогам інструкції суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу адвоката Федака М.Л., що набрав чинності наказ Міністерства внутрішніх справ України «Про внесення змін до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 6 лютого 2020 р. № 101.

Новою редакцією п. 1 розд. II Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 р. № 1395, визначено, що протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до ст. 254 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

- письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності;

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання;

- акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння;

- інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

За наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Щодо посилань адвоката на те, що співробітник поліції Чір`єва К.С. не уповноважена була складати протокол про адміністративне правопорушення суд зазначає.

Вищевказане твердження адвоката, суд вважає неспроможним та безпідставним, оскільки вказаний працівник поліції перебували в одному складі, одного екіпажу та обидва співробітники поліції приймали участь в перевірці ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння. Крім того в судовому засіданні співробітник поліції ОСОБА_3 повідомила, що вона діючий інспектор та діяла на підставі посадової інструкції.

Щодо дотримання порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, оголошення та роз`яснення прав та обов`язків.

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На дослідженому відеозаписі чітко та послідовно зафіксовано складання адміністративного протоколу на місці зупинки, роз`яснення гр. ОСОБА_1 його прав та обов`язків (відеозапис « Clip 3» о 14 год. 17 хв. 32 сек.), ознайомлення з протоколом (відеозапис «Clip 3» о 14 год. 17 хв. 46 сек.) та добровільне підписання документів ОСОБА_1 (відеозапис «Clip 3» о 14 год. 17 хв. 46 сек.)

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки, підтверджено керування транспортним засобом ОСОБА_1 , працівником поліції виявлено ознаки наркотичного сп`яніння у водія, запропоновано пройти медичний огляд від якого ОСОБА_1 в присутності співробітників поліції проходити відмовився.

Вимоги ст. ст. 256, 266, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) суду надано не було. Внаслідок цього, у суду відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

З огляду на викладене суд вважає, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності поліцейських на вимогу працівника поліції є свідомим ігноруванням ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, під час розгляду справи судом не встановлено об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння за присутності співробітників поліції та обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно нього та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

V. Накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

При визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, керуючись вимогами ст. ст. 33-35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

VІ. Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 35, 130, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративн правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб судовий збір, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО