П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21липня 2025 року м. Київ

Справа № 758/9452/24

Провадження: № 33/824/486/2025

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Носко Юлії Юріївни в інтересах Енергетичної митниці

на постанову Подільського районного суду м. Києва від 15 листопада 2024 року, винесену під головуванням судді Войтенко Т. В.,

про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце роботи: ТОВ «Поділля Транс Нафта», ІПН: НОМЕР_1 ,

за ч. 1ст. 483 МК України,

у с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу від 26 квітня 2024 року про порушення митних правил №0095/90300/24, 20 березня та 26 березня 2023 року через пункт пропуску «Рава-Руська - Хребетне» митного посту «Рава-Руська» Львівської митниці з Литовської Республіки через митний кордон України на адресу підприємства ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА» (32500, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, смт. Віньківці вул. Володимирська 1а, ) був переміщений товар - «газ вуглеводневий скраплений», загальною вагою 36 999 кг та загальною вартістю 18 499,50 євро (що за офіційним курсом валют НБУ станом на моменти перетину кордону дорівнює 727 288,58 грн).

Переміщення через державний кордон України відбувалось на підставі: сертифіката (паспорта) якості від 15.03.2023 №163398_4981235; рахунків фактур (інвойсів) від 18.03.2023 № LPG 24234 та від 25.03.2023 №LPG 24267; міжнародних автомобільно-транспортних документів від 18.03.2023 № LPG 24234 та 25.03.2023 №LPG 24267.

Зазначені товари були оформлені в Енергетичній митниці за митними деклараціями типу IM40EA від 20.03.2023 №23UA38U9 та від 26.03.2023 №23UA9709.

Поставка товару відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту від 05.07.2022 №20220705, укладеного між підприємством UAB "LPG Logistika" (Morkunu g. 2-2 Sangailu k., LT-58122 Kedainiu r.) в особі директора Гінтараса Спрайніса та підприємства ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА» в особі директора ОСОБА_1 .

Відповідно до умов контракту продавець продає покупцеві товари - нафтопродукти, якість яких має відповідати державним стандартам, технічним умовам, та іншій нормативно-технічний документації на цей вид товарів.

На виконання статті 198 Митного кодексу України, митним брокером ТОВ «ГРУПП СВ» ОСОБА_2 до митних органів було подано сертифікат (паспорт) якості від 15.03.2023 №235, виданий заводом-виробником «Orlen Lietuva».

01.03.2023 Енергетична митниця отримала лист від 17.02.2023 №62 від представництва АТ «Orlen Lietuva» в Україні щодо фактів використання постачальниками палива підроблених сертифікатів якості компанії.

З метою перевірки законності ввезення товарів «газ вуглеводневий скраплений», які надійшли на адресу ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА», зокрема, справжності/дійсності сертифіката (паспорта) якості від 15.03.2023 №163398_4981235, Енергетичною митницею був направлений запит до Представництва АТ «Orlen Lietuva» в Україні (вих. №7.6/7.6-20.3/13/240 від 15.01.2024).

За результатами опрацювання відповіді, наданої Public Company «Orlen Lietuva» від 09.02.2024 №D2(12.11-9)-339, було встановлено, що зазначений сертифікат (паспорт) якості видавався підприємству UAB NAFTOS DUJOS на 19620 кг товару «газ вуглеводневий скраплений».

Отже, ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА» з наданням сертифікату від 15.03.2023 №163398_4981235 було ввезено на митну територію України 36999 кг, що на 17379 кг перевищує кількість відвантаженого за даним сертифікатом якості товару.

Згідно з даними карти обліку особи, яка здійснює операції з товарами, керівником ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА» є ОСОБА_1 .

17.04.2024 Енергетичною митницею було направлено запрошення для опитування з метою повного та об`єктивного з`ясування обставин ввезення товарів на адресу ТОВ «ПОДІЛЯ ТРАНС НАФТА».

До своїх пояснень (вх. №13/13/7.6-20 від 23.04.2024) ОСОБА_1 додав копію листа відправника товару UAB "LPG Logistika". Виходячи з інформації, зазначеної в листі, підтверджено переміщення товару з використанням сертифікату якості від 15.03.2023 №163398_4981235, виданого на партію товару вагою 19 620 кг.

Згідно протоколу від 26.04.2024 про порушення митних правил №0095/90300/24 в діях директора ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА» ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, а саме ним вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «газ вуглеводневий скраплений» з приховуванням від митного контролю у кількості 17 379 кг вартістю 8 776,40 євро, що в перерахунку згідно з офіційних курсів валют, чинних на дату перетину кордону, дорівнює 349 006,51 грн., шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 15 листопада 2024 року року провадження в справі про притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із таким судовим рішенням, представник Київської митниці 22 листопада 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 15 листопада 2024 року та винести нову постанову, якоюОСОБА_1 визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 % вартості товарів-безпосередніх предметів порушення митних правил на суму 349006, 51грн з конфіскацією цих товарів.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилався на те, що 01 березня 2023 року Енергетична митниця отримала лист від 17 лютого 2023 року №62 від представництва АТ «OrlenLietuva» в Україні щодо фактів використання постачальником палива підроблених сертифікатів якості компанії. Згідно відповіді PublicCompany«OrlenLietuva» від 09 лютого 2024 року №D2(12.11-9)-339, було встановлено, що зазначений сертифікат (паспорт) якості видавався підприємству UABNAFTOSDUJOS товару «газ вуглеводний скраплений» на 19260 кг. Однак, фактично ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА» з наданням сертифікату від 15 березня 2023 року №163398_4981235 було ввезено на митну територію України 369999 кг, що на 17379 кг перевищує кількість відвантаженого за даним сертифікатом якості товару. 17 квітня 2024 року Енергетичною митницею було направлено запрошення для опитування з метою повного та об`єктивного з`ясування обставин ввезення товарів на адресу ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА». Відповідно до інформації в зазначеному листі, підтверджено переміщення товару з використанням сертифікату якості від 15 березня 2023 року №235, виданого на партію товару вагою 19620 кг. Отже, враховуючи викладене, директором ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА» ОСОБА_1 вчинено дії,спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «газ вуглеводний скраплений» з приховуванням від митного контролю у кількості 17379 кг вартістю 8776, 40 євро шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять не правдиві відомості щодо ваги (кількості) товару.

13 січня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Остапчук О. О. подав заперечення, за змістом якого просив апеляційну скаргу Енергетичної митниці на постанову Подільського районного суду міста Києва від 15 листопада 2024 року залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

В обгрунтування заперечень зазначив, що при переміщенні товарів через митний кордон ТОВ «ПОДІЛЯ ТРАНС НАФТА» надало належні документи щодо ввезення на митну територію України газу скрапленого вуглеводневого, тобто, діяло у межах та у спосіб, визначений законодавством України, а отже, переміщення товарів здійснювалось у відповідності до вимог чинного митного законодавства України, з наданням митному органу належних документів про об`єм товару, який ввозиться. Звертав увагу суду на те, що навантаження товару здійснювалося в UAB "LPG Logistika"; документи на товар надавав постачальник. Такі документи віз з собою водійТОВ «ПОДІЛЯ ТРАНС НАФТА» та сумнівів щодо достовірності документів, наданих UAB "LPG Logistika", у ТОВ «ПОДІЛЯ ТРАНС НАФТА» не було. В подальшому UAB "LPG Logistika" надало листа про розбіжності у номері паспорту якості, однак умислу у ОСОБА_1 приховувати товар від митного оформлення не було. Отже, в даному випадку переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю не відбулося, товар був розмитнений на підставі наданих продавцем документів, належність яких не викликала сумніву у покупця - ТОВ «ПОДІЛЯ ТРАНС НАФТА».Крім того вказує на те, що сертифікат якості лише визначає походження товару та не впливає на суми митних платежів. Також звертав увагу суду на те, що додатком до листа Public Company «Orlen Lietuva» від 09.02.2024 №D2(12.11-9)-339, яким нібито зафіксована інформація про видачу сертифіката (паспорта) якості від 15.03.2023 №163398_4981235 підприємству UAB NAFTOS DUJOS на іншу вагу товару, ніж поставлена ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА», є якась незрозуміла таблиця з прихованими даними. Вважає, що на підставі такого листа неможливо встановити перелік сертифікатів, які виробник газу «Orlen Lietuva» вважає дефектними.

В судовому засіданні представник Енергетичної митниці -Носко Ю. Ю.просила задовольнити подану апеляційну скаргу.

Адвокат Остапчук О. О.в режимі відеоконференцзв`язку заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника митної служби, захисника ОСОБА_1 дослідивши письмові матеріали справи, , перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до положень ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Пунктом 3 частини 1 статті 8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі статтею 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

При складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 198 МК України митному органу в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації.

Відповідно до частини 1 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені статтею 335 МК України.

Нормами ст. 335 МК України встановлено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі документи та відомості зокрема, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних заходів. Незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України.

За правилами ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з частиною 8 статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 1 статті 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого цією статтею, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) зокрема щодо переміщення товарів через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

При цьому, що стосується використання документів, то судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Тобто ті, що подаються митному органу на кордоні та є підставою для пропуску товару на митну територію України.

Судом встановлено,що 20.03.2023 та 26.03.2023 через митний кордон України на адресу підприємства ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА» був переміщений товар - «газ вуглеводневий скраплений», загальною вагою 36 999 кг та загальною вартістю 18 499,50 євро, виробником якого є компанія «Orlen Lietuva».

Переміщення через державний кордон України відбувалось на підставі:

- сертифіката (паспорта) якості від 15.03.2023 №163398_4981235;

- рахунків фактур (інвойсів) від 18.03.2023 № LPG 24234 та від 25.03.2023 №LPG 24267;

- міжнародних автомобільно-транспортних документів від 18.03.2023 № LPG 24234 та25.03.2023 №LPG 24267.

Зазначені товари були оформлені в Енергетичній митниці за митними деклараціями типу IM40EA від 20.03.2023 №23UA38U9 та від 26.03.2023 №23UA9709.

Поставка товару відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту від 05.07.2022 №20220705, укладеного між підприємством UAB "LPG Logistika" (Morkunu g. 2-2 Sangailu k., LT-58122 Kedainiu r.) в особі директора Гінтараса Спрайніса та підприємства ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА» в особі директора ОСОБА_1 .

З метою перевірки законності ввезення товарів «газ вуглеводневий скраплений», які надійшли на адресу ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА», зокрема, справжності/дійсності сертифіката (паспорта) якості від 15.03.2023 №163398_4981235, Енергетичною митницею був направлений запит до Представництва АТ «Orlen Lietuva» в Україні (вих. №7.6/7.6-20.3/13/240 від 15.01.2024).

За результатами опрацювання відповіді, наданої Public Company «Orlen Lietuva» від 09.02.2024 №D2(12.11-9)-339, було встановлено, що зазначений сертифікат (паспорт) якості видавався підприємству UAB NAFTOS DUJOS на 19620 кг товару «газ вуглеводневий скраплений».

Поставка товару відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту від 05.07.2022 №20220705, укладеного між підприємством UAB "LPG Logistika" (Morkunu g. 2-2 Sangailu k., LT-58122 Kedainiu r.) в особі директора Гінтараса Спрайніса та підприємства ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА» в особі директора ОСОБА_1 .

Відповідно до умов контракту продавець продає покупцеві товари - нафтопродукти, якість яких має відповідати державним стандартам, технічним умовам, та іншій нормативно-технічний документації на цей вид товарів.

Згідно п.6.1 Контракту, разом з товаром Продавець надає Покупцю оригінали наступних документів: рахунок -фактура (інвойс), декларація на товар, міжнародна товаро-транспортна накладана (CMR), паспорт якості, виданий Заводом-виробником при відвантаженні або незалежної лабораторії, або специфікацією товару.

Тобто, за умовами зазначеного контракту, всі документи надавались UAB «LPG Logistika» як продавцем, в тому числі і сертифікат якості, тоді як директор ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА» ОСОБА_1 був кінцевим отримувачем товару, що виключає те, що його дії були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару.

Отже, відповідно до умов контракту обов`язок надати сертифікат якості на партію товару покладений саме на компанію UAB «LPG Logistika» як продавця товару.

Паспорт якості - це документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості нафти та/або нафтопродуктів, отримані в результаті лабораторних випробувань, і їх відповідність вимогам нормативних документів. Жодних даних щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, даний документ не посвідчує.

У зв`язку з цим, обґрунтованими є висновки районного суду про те, що митними органами не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 був наявний умисел на подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що за умовами контракту всі документи надавались підприємством UAB «LPGLogistika» як продавцем, в тому числі і сертифікат якості, який викликав у працівників Державної митної служби сумніви щодо його дійсності. В той же час директор ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА`був кінцевим отримувачем товару.

Відхиляючи доводискаржника про те, що ОСОБА_1 не подав заяву на модифікацію та оформлення аркушу коригування, що доводить його умисел на подачу митним органам України як підстави для переміщення товару документу, що містить неправдиві відомості щодо ваги товару суд першої існтації виходив з наступного.

Наданий сертифікат якості №163190_4991235 не містив відомостей про вагу товару, щодо різниці у якій складено протокол про порушення митних правил.

Претензій щодо ввезення іншого товару, ніж на який надано сертифікат №163190_4991235(ввезено товар, на який надано сертифікат №163190_4993125)Енергетичною митницею не заявлялося та у протоколі не відображалося.

Власник чи представник власника товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом.

Крім того, Енергетична митниця склала протокол про порушення митних правил за дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «газ вуглеводневий скраплений» з приховуванням від митного контролю у кількості 17379 кг шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару.

Однак, після отримання відомостей про те, що«газ вуглеводневий скраплений» було ввезено в Україну на підставі «помилкового» сертифікату №163190_4993125, тоді як потрібно було №163398_4981235, тобто, сертифікату, який згідно порівняння свідчитьпро абсолютно інші хіміко-фізичні властивості товару, Енергетична митниця мала б вважати суттю правопорушення не «надання неправдивих відомостей щодо ваги товару», а «надання одним товарам вигляду інших».

З таким висновком суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги, що матеріалами справи беззаперечно встановлено, що директор ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС НАФТА» ОСОБА_1 під час переміщення товарів через митний кордон України не був декларантом, уповноваженою ним особою або перевізником, який подавав митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені статтею 335 МК України, а отже, не вчиняв жодної активної поведінки (вчинку). Зокрема, щодо переміщення товарів через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є обґрунтованим, а викладені в апеляційній скарзі Енергетичної митниці Державної митної служби України доводи на спростування висновків суду першої інстанції не заслуговують на увагу, оскільки, будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не наведено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст.335, 458, 460, 483 МК України,ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Носко Юлії Юріївни в інтересах Енергетичної митниці залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 15 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Невідома