Справа № 390/1081/25
Провадження № 3/390/327/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2025 р.Суддя Кропивницького районного суду Кіровоградської області Бойко І.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ЕПР 1 № 317921 від 02.05.2025 ОСОБА_1 02.05.2025 о 12.20 год на автодорозі Н-14, 71 км, керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, бліде обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в поданому до суду клопотанні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Обґрунтовуючи клопотання зазначив, що він був зупинений патрульним поліцейським. Після низки заходів по обстеженню, чи то огляду (обшуку) ТЗ, з явними ознаками порушень Закону та інструкцій, не виявивши заборонених речей, поліцейський перейшов до другого етапу знущання. Та запропонував йому покинути його племінницю з її подругами на трасі та, з незрозумілих підстав, безальтернативно, направитись на проходження лікарського обстеження на визначення наркотичних речовин. Крім того, в протоколі не зазначається причина зупинки та не має посилання на законність цієї зупинки.

Крім того, поліцейський зазначив наступні ознаки сп`яніння: зіниці не реагують на денне світло, тремтіння пальців рук, бліде обличчя. При цьому, реакцію зіниць очей поліцейський перевіряв при денному світлі, а на відео видно, що обличчя не бліде.

Також вказує, що ним 02.05.2025 о 15:31 год було здано біологічний матеріал на наявність в організмі наркотичних речовин та за результатами аналізу встановлено відсутність наркотичних речовин.

Дослідивши обгрунтування клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження підлягає закриттю, виходячи з таких підстав.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суду надано наступні матеріали.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 317921 від 02.05.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозаписи з відео-реєстратора працівників поліції, які досліджено у судовому засіданні, де зафіксовано зупинку автомобіля «Hyundai Sonata», державний номер НОМЕР_1 , з якого вийшов ОСОБА_1 та подальшу його розмову з працівниками поліції та поверхневий огляд поліцейськими вказаного автомобіля. Після проведення поверхневого огляду поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що вбачає у нього ознаки наркотичного сп`яніння, при цьому посвітивши ліхтариком телефона в очі, який стояв лицем навпроти сонця, та повідомив, що зіниці очей не реагуть на світло та запопонував поїхати до медичного закладу для визначення стану наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився, але попросив почекати його знайомого для того, щоб він забрав пасажирів, які з ним їхали, оскільки не бажає, щоб вони залишилися на дорозі. Приблично через півгодини очікування поліцейський говорить ОСОБА_1 , що потрібно їхати до медичного закладу, та зазначає, що ОСОБА_1 має право відмовитися від проходження огляду на визанчення стану наркотичного сп`яніння, при цьому вказує, що у цьому випадку буде складено протокол та передено до суду на розгляд. ОСОБА_1 погоджується на такий варіант розвитку події та відмовляється проходити огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння. Після чого поліцейський складає протокол.

Відповідно до п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 Інструкції).

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння лише за наявності вказаних вище ознак нароктичного сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису поліцейський під час спілкування з ОСОБА_1 назвав лише одну ознаку наркотичного сп`яніння зіниці очей не реагуть на світло, при цьому посвітивши ліхтариком телефона в очі, який стояв лицем навпроти сонця, що викликає сумнів у такій ознаці, так як незрозуміло, як можуть реагувати зіниці очей на світло ліхтарика, коли в очі світить сонце. Також поліцейським не було зазначено, що зіниці очей ОСОБА_1 дуже звужені або дуже розширені. Крім того, таку ознаку наркотичного сп`яніння як тремтіння пальців рук ніхто не перевіряв. Також з відеозапису вбачаєтся, що у ОСОБА_1 відсутня блідість обличчя.

Тобто, вказані у протоколі ознаки сп`яніння не підтверджуються долученими доказами.

Більше того, з наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 поводив себе адекватно, висловлював свої заперечення, чітко відповідав на питання та виконував всі вказівки поліцейского під час поверехневого огляду автомобіля.

Окрім того, з долучених до матеріалів справи результатів лабораторного дослідження № 316 від 02.05.2025, тобто в день складання протоколу ЕПР 1 № 317921, ОСОБА_1 здав профільний тест для визначення 10 наркотиків з негативним результатом, що додатково ставить під сумнів наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.

Будь-яких інших доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надано.

Таким чином, за результатами судового розгляду суд дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з вказаними у протоколі ознаками наркотичного сп`яніння..

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладені обставини свідчать про відсутність належних, допустимих і достатніх доказів, які підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.130,247,279, 280, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Кропивницький районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.А. Бойко