Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/2567/25
Провадження № 3/553/698/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.07.2025м. Полтава

СуддяПодільського районного суду міста Полтави Крючко Н. І., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Полтави, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який не працює, згідно відомостей, які надані ініціатором складення протоколу, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року до Подільського районного суду міста Полтави надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП України.

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №399404 від 10 червня 2025 року (далі - Протокол), 14 травня 2025 року ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , ухилявся від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки дитина не виходила на навчання більше 10 робочих днів без поважної причини, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП України.

Ініціатором складення протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП України, відповідно до якої передбачена відповідальність, зокрема за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, направив до суду заяву, в якій прохав розгляд адміністративного матеріалу відносно нього проводити за його відсутності, вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні визнав та фактично підтвердив те, що його синОСОБА_2 дійсно не відвідував навчальний заклад більше 10 робочих днів. Причиною тривалого пропуску навчання, зі слів правопорушника, став систематичний булінг сина з боку старшокласників, на що ОСОБА_1 та його дружина неодноразово відвідували навчальний заклад, спілкувалися із його адміністрацією та намагались вирішити конфлікт.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», зазначив, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. (Рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» № 3236/03 від 03 квітня 2008 року).

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона полягає в ухиленні

батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ухиленням від виконання батьківських обов`язків, в розумінні ч. 1 ст. 184 КУпАП, вважається невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, які стосуються: 1) забезпечення належних умов життя; 2) навчання дітей; 3) виховання дітей. У той же час, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Дослідивши Протокол та матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно з статтею 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Отже, з огляду на те, що вказані вище акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то їх порушення батьками тягне за собою адміністративну відповідальність за статтею 184 КУпАП України.

Факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого його адміністративного правопорушення підтверджується Протоколом (а. с. 1), відповідно до якого 14 травня 2025 року ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , ухилявся від

виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки дитина не виходила на навчання більше 10 робочих днів без поважної причини

Судом також досліджено додану Копію рапорту заступника начальника СВ ВнП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 14 травня 2025 року (а. с. 2 -3), відповідно до якої у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку із цим внести відомості до ЄРДР направлено матеріали, зареєстровані в ІКС ІПНП ВнП №1 ПРУП ГУНП в Полтавській області від 14 травня 2025 року №5449, для їх розгляду згідно із Законом Україн «Про звернення громадян» або у порядку, визначеному IV КУпАП України.

Судом сприймається як належний та допустимий доказ Повідомлення від гімназії №12 Полтавської міської ради №154 від 12 травня 2025 року (а. с. 4), яке адресоване завідуючій служби у справах дітей ВК Подільської районної у м. Полтаві ради та начальнику ВнП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, та зі змісту якого слідує, що учень 3 класу гімназії, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , не виходить на навчання більше 10 днів. Мати дитини, ОСОБА_3 на неодноразові телефонні дзвінки класного керівника та адміністрації не відповідає. Зі слів бабусі, дитина перебувала на лікарняному, але ніякого підтвердження даної інформації немає.

Зі змісту Пояснень самого ОСОБА_1 від 10 червня 2025 року (а. с. 5), слідує, що він та його дружина ОСОБА_3 мають та виховують малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається в 3 класі гімназії №12 Полтавської міської ради. Так, син дійсно часто хворіє та не відвідує навчальний заклад, про що вони надавали відповідні довідки. Разом із тим, у його сина виникають конфлікти з учнями старших класів, тому наразі вони з дружиною вирішують питання переведення дитини до іншої школи. У робочі дні, зокрема й ті, протягом яких його син (у кількості понад 10 днів) не відвідував навчальний заклад через хворобу, ОСОБА_2 перебував удома та здійснював нагляд за дитиною. Він зобов`язався сумлінно виконувати свої батьківські обов`язки, відповідально ставитися до виховання сина та надавати йому допомогу в навчанні. Крім того, його було попереджено про адміністративну відповідальність у разі невиконання зазначених обов`язків.

До адміністративного матеріалу також додано Копії паспорта на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий 5310 (а. с. 6-7); Копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , актовий запис №63 від 19 січня 2017 року (а. с. 8).

Разом з тим, за результатом розгляду справи судом встановлено, що винуватість ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження у Рапорті інспектора СЮП ВП Полтавськог РУП ГУНП в Полтавській області від 10 червня 2025 року (а. с. 9), відповідно до якого працівниками ювенальної превенції Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області виявлений факт вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП громадянином ОСОБА_1 , який неналежним чином виконує батьківські обов`язки по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній протягом 10 робочих днів не виходив на навчання без поважної на те причини. Мати на телефонні дзвінки класного керівника та адміністрації навчального закладу не відповідала. З ОСОБА_1 було проведено бесіду профілактичного характеру, щодо недопущення подібних випадків у майбутньому та роз`яснювальну бесіду, щодо необхідності належного виконання батьківських обов`язків по догляду та вихованню свого сина.

Наведені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі. Доказів, які б спростовували наведені в Протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що в діянні ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП України.

Відповідно до ст. 23 КупАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суд враховує характеристику його особи, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, зважаючи на те, що ОСОБА_1 розкаявся у вчиненому, зобов`язувався сумлінно виконувати свої батьківські обов`язки, відповідально ставитися до виховання сина та надавати йому допомогу в навчанні, його дії не призвели до тяжких наслідків, суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 грн, які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. ст. ч. 1 ст. 184, 283, 284 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору (стягувач Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 00020, ).

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня винесення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо така скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги, постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Подільського районного

суду м. Полтави Н. І. Крючко