ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/779/25

Провадження № 3/293/331/2025

16 липня 2025 рокуселище Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський Олег Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, директора ПСПО «Окілок», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №280 від 30.06.2025 вбачається, що ОСОБА_1 директор ПСПО «Окілок» допустив ведення податкового обліку з порушеннями встановленого законом порядку, що призвело до заниження ПДВ за квітень 2025 року на суму 2069102грн., завищено від`ємне значення (по рядку 21 декларації з ПДВ) в сумі 734788 грн., чим порушено п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.85.2 ст.85, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.п. «г» п.198.5 п.198.1 п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.п.201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Бекманюк С.Т. просила закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП. Як на підставу закриття провадження стосовно ОСОБА_1 посилалась на порушення норм п.12.13 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МФУ №566 від 02.07.2016, зареєстрованим в МЮУ 27.07.2016 за №1046/29176, в частині направлення ОСОБА_1 запрошення до податкового органу для складання та підписання протоколу, повідомлення про дату, час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що позбавило останнього ознайомитись із змістом протоколу, подати свої пояснення чи заперечення щодо встановлених під час перевірки обставин правопорушення; вважала акт про результати перевірки документальної позапланової виїзної перевірки ПСПО «Окілок» від 12.06.2025 неналежним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні інші належні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП. Крім того, захисник ОСОБА_1 звернула увагу суду на те, що акт перевірки контролюючого органу в розумінні норм ст. 56 Податкового кодексу України був не узгодженим, а тому підстави стверджувати про його законність та обгрунтованість відсутні.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши в судовому засіданні заперечення захисника Бекманюк С.Т., суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ст.163-1 КУпАП визначає адміністративним правопорушенням порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій порядку ведення податкового обліку, а санкція - застосування до вказаних осіб адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.

За приписами ст. 61 та 62 Податкового кодексу України, органи доходів і зборів України реалізують функцію здійснення податкового контролю за правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів, шляхом проведення перевірок платників податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У даному випадку акт перевірки складено 12.06.2025, а протокол про адміністративне правопорушення 30.06.2025, що є порушенням ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Проте зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №280 від 30.06.2025 відносно ОСОБА_1 вбачається, що вказаний протокол складено за відсутності ОСОБА_1 , протокол не містить підпису особи, яка притягається до відповідальності, не містить її пояснень, не містить відомостей про сповіщення особи про час та місце розгляду справи, не містить відомостей про потерпілих та свідків, не містить відомостей про складений чи не складений акт про неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення №280 від 30.06.2025 відносно ОСОБА_1 складений з порушенням норм ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові по справі №811/1 19/1 3-а від 10 травня 2018 року, суд зазначив наступне: «акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що, в свою чергу, відповідає встановленим правилам складання акту перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. Дії службової особи щодо включення до акту певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді. Заперечення, зауваження до акту перевірки (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акту. Це свідчить про те, що дії, пов`язані з включенням до акту висновків, є обов`язковими, тоді як самі висновки такими не є. Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язків характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Таким чином, акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПСПО «Окілок» №12943/06-30-07-05/037470234 від 12.06.2025 не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України, а висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП (ч.2 ст.251 КУпАП).

Відповідно до п.56.1 ст.56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пункт 56.15 ст.56 ПК України зазначає, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання: такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Як вбачається із матеріалів справи ПСПО «Окілок» 15.07.2025 направило на адресу ДПС України свої заперечення до Акту перевірки від 12.06.2025 за №15/7.

Таким чином, податковим законодавством передбачено процедуру оскарження рішень органів державної податкової служби та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

При цьому, згідно з п. 56.15 ст.56 Податкового кодексу України протягом розгляду контролюючим органом вищого рівня скарги платника податків на рішення контролюючого органу сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. А днем узгодження грошового зобов`язання платника податків вважається день закінчення процедури адміністративного оскарження (другий п.п. 56.17.5 ст. 56 Податкового кодексу України). Проте, підтвердження завершення цієї процедури суду в результаті опрацювання не надано в порушення обов`язку доказування.

Отже, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів, але такі не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень. Натомість, доказів узгодження між платником податку та контролюючого органу наявного грошового зобов`язання, якщо воно виникло, не надано.

Відтак, на даний час відсутня сума узгодженого податкового зобов`язання, відсутнє порушення податкового обліку.

Вирішення питання стосовно правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень підвідомче адміністративному суду, і розгляду в порядку передбаченому КУпАП не підлягає.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення наголошує, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, в тому числі, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись ст. 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н ОВ И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 163-1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Повна постанова складена та підписана 24.07.2025.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ