Справа № 946/5792/25
Провадження № 3/946/1784/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2025 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

28.07.2025 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 382197, що складений 25.07.2025 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Судом встановлено, що 25 липня 2025 о 22 год. 40 хв. на відстані близько 1100 метрів від прикордонного знаку № 1376, та близько 950 метрів від ліні державного кордону, ділянка відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), в рамках проведення активної фази заходів з протидії спробам незаконному перетину ДКУ та забезпечення безпеки на ДКУ, місячника «Слідопит-2025», прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від впс (тип С) спільно з ПОРВ (з м.д.н.п. Ізмаїл) на південній околиці н.п. Дунайське, на напрямку Дунайське (Україна) - Пардіна (Румунія) було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який спільно з громадянином України ОСОБА_2 перебуваючи в прикордонній смузі без відповідного дозволу органу охорони державного кордону, без військово-облікових документів мав намір незаконного перетину державного кордону поза встановленим пунктом пропуску без документів на право перетину кордону з України в Румунію, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 28.07.2025 року о 10-00 год. не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений. Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 25.07.2025 року притягуваний був повідомлений під підпис про те, що справа розглядатиметься Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області у вказаний час та день. До протоколу про адміністративне правопорушення надано письмову заяву ОСОБА_1 від 25.07.2025 року, якою останній вину визнає, з протоколом згодний та просить справу розглянути без його участі.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вина ОСОБА_1 у спробі перетинання державного кордону України групою осіб, з гр. ОСОБА_2 , будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, повністю доведена матеріалами справи, що досліджені судом.

Аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, приймаючи до увагу особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме такого стягнення, як адміністративний арешт.

Разом з тим, санкція ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, окрім основного покарання у виді штрафу, також передбачає додаткове покарання у виді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

При цьому, суд зазначає, що оскільки суду не додано доказів того, що у ОСОБА_1 вилучались будь-які знаряддя і засоби вчинення правопорушення, то конфіскація, як додатковий вид стягнення в рамках даних матеріалів судом не застосовується.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року, а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов