Справа №295/8837/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Довгалюк Людмила Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Житомирського районного управління поліції № 1 ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, РНОКПП відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

26.06.2025 о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_1 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлювався на її адресу образливими словами, погрожував розправою, чим своїми діями завдав шкоди психічному здоров`ю останньої, повторно протягом року.

ОСОБА_1 у судові засідання засідання не з`явився, хоча належним чином неодноразово повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Будучи достеменно ознайомленим із протоколом, ОСОБА_1 заяв про відкладення розгляду справи, письмових заперечень, клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції чи будь-якого іншого змісту до суду не надав.

У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат належним чином повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (Постанова КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23).

Водночас, інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022).

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Отже, суд вчинив всі необхідні дії щодо належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, з метою непорушення строків розгляду справи, передбачених ст. 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів, обсяг яких є достатнім для прийняття рішення у справі.

Дослідивши адміністративні матеріали, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 112955 від 26.06.2025; довідкою за результатами розгляду перевірки за заявою ОСОБА_2 щодо вчинення неправомірних дій чоловіком ОСОБА_1 ; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 26.06.025; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , за змістом яких останній вину визнав та зобов`язався більше так не вчиняти; копією тимчасового заборонного припису серії АА № 511584 від 26.06.2025; формою оцінки ризиків від 26.06.2025, згідно з якою визначено низький рівень небезпеки; копією постанови Богунського районного суду м. Житомира від 25.04.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та іншими матеріалами справи.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, вина особи доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, відомості про особу ОСОБА_1 , який протягом року вже притягався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, проте, належних висновків для себе не зробив, що свідчить про недієвість застосування попередніх заходів впливу, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення у виді штрафу.

При цьому суд не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання у вигляді громадських робіт або адміністративного арешту, оскільки вважає, що застосування покарання у виді штрафу у даному разі досягне мети запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2025 році 605, 60 грн).

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 33, 40-1, 173-2, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

(Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м. Житомир/21081100; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0006797; Код класифікації доходів бюджету: 21081100; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.