ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю захисника адвоката Приймак Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 червня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок в дохід держави, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08.05.2025 року об 11 годині 30 хвилин, на А/Д М-19 (Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече), 540 км. в с. Порубне Глибоцького району Чернівецької області, керуючи транспортним засобом марки «Mersedes Benz» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме, надавав послуги з перевезення пасажирів на автомобілі по маршруту «Румунія - Україна» без ліцензії на право здійснення такої діяльності, чим порушив вимоги п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

ЄУНСС: 715/1478/25

Провадження: №33/822/375/25 Головуючий у І інстанції: Маковійчук Ю.В.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

Своє клопотання мотивує тим, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи районним судом, при цьому не міг отримати поштове повідомлення, оскільки з 06.06.2025 р. він повертався з-за кордону, про що свідчить відмітка у закордонному паспорті.

У поданій апеляційній скарзі просить постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 червня 2025 року за ч.1 ст. 164 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що складений протокол про адміністративні правопорушення не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки фактичні обставини, викладені у ньому, не підтверджуються сукупністю доказів. Крім цього, у ньому не зазначено відомості про транспортний засіб, на якому здійснювалось перевезення, дані про водія, інформацію про пасажирів.

Стверджує, що суд самостійно відшуковував докази, що не відповідає ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Звертає увагу на те, що свідки вказали, що їхали безоплатно, а тому висновки районного суду про те, що їх пояснення підтверджують факт перевезення пасажирів за грошові кошти не узгоджуються з матеріалами справи.

Уважає, що суд поклав в основу рішення виключно припущення інспектора Укртрансбезпеки, який, побачивши людей в транспортному засобі, склав протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши захисника адвоката Приймак Л.І., який підтримала доводи клопотання про поновлення апеляційної скарги та апеляційної скарги і просила їх задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить такого.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи щодо нього.

Також відповідно до супровідного листа за вих.№3992/063 від 18.06.2025р. копія постанови районного суду хоча і була йому направлена, однак з порушенням строку, передбаченого у ст. 285 КУпАП.

За таких обставин, уважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити як такий, що пропущений з поважних причин.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним переглядом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону районним судом належним чином не були з`ясовані обставини, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки викладені у постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам КУпАП.

Так, диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері господарської діяльності.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у здійсненні господарської діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійснення без ліцензії видів господарської діяльності що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

У свою чергу, згідно з ч.1, 2 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно з ст.42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч.1, 2 ст.55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, районний суд, визнаючи ОСОБА_1 винуватим за ч.1 ст.164 КУпАП, як на докази його винуватості зіслався на протокол про адміністративне правопорушення № 0007651 від 08.05.2025 ( далі Протокол), відеозапис, зроблений у місці проведення перевірки, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , і самого ОСОБА_1 .

Разом з тим, аналізуючи вказані докази як окремо так і своїй сукупності, апеляційний суд уважає, що вони не доводять поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_1 .

Так, із Протоколу видно, що 08.05.2025 р. об 11 год. 30 хв. в с. Тереблече, А/Д М-19 , 540 км. ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність із перевезення легковим авто «Mersedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , по маршруту «Румунія-Україна», без отримання ліцензії з певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим порушив ч.1 ст.164 КУпАП (.а.с3-4)

Аналізуючи вказаний протокол, апеляційний суд звертає увагу на те, що він не містить відомостей про те, чи отримав (планував отримати) оплату за свої послуги, чи була така діяльність систематичною, тобто всі встановлені окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для висновку про здійснення господарської діяльності.

Отже, за відсутності у Протоколі відомостей, які б підтверджували отримання ОСОБА_1 оплати за перевезення, а також регулярність та систематичність таких дій, апеляційний суд уважає, що правових підстав вважати, що його дії мають ознаки господарської діяльності в розумінні чинного законодавства немає.

Крім того, інші докази, на які послався районний суд, зокрема пояснення самого ОСОБА_1 , його дружини та свідка ОСОБА_3 , не лише не підтверджують, а навпаки спростовують висновок про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Так, згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , викладеними ним особисто у протоколі, він не займається перевезенням пасажирів ні міжнародними, ні внутрішніми рейсами. Транспортним засобом користується для власних цілей. 08.05.2025р. повертався разом зі своєю дружиною та знайомими і родичами з продуктового магазину. Жодних коштів від вказаних осіб він не отримував (а.с.3 та зворот).

Такі ж пояснення надала дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 (а.с.4).

Свідок ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях зазначила, що їздила зі своєю подругою ОСОБА_4 та її чоловіком в місто Сірет. Із ними також їхали ще декілька друзів. Ні вона, ні інші особи не платили за проїзд (а.с.4).

Отже, пояснення свідків підтверджують, що поїздка мала приватний, некомерційний характер.

Відеозапис, який міститься у матеріалах справи, також жодним чином не підтверджує об`єктивну сторону правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 .

Інші матеріали справи також не містять даних про те, що ОСОБА_1 здійснював послуги з перевезення чи виконував інші дії, які б вказували на чіткі ознаки підприємницької діяльності, та отримання за це винагороди.

Виходячи із викладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для оцінки діяльності ОСОБА_1 , як систематичної, з метою одержання прибутку, тобто господарської в розумінні ст. 3, 42 ГК України, немає, оскільки належних та допустимих доказів цих обставин суду не надано.

За таких обставин, суд першої інстанції не забезпечив справедливий розгляд справи, формально поставився до перевірки відомостей, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, та прийшов до помилкового висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький