Єд. унік. № 243/3101/25
Провадження № 3/243/1903/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Соловйова О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2025 року о 07-35 год. в Донецькій обл., а/ш Київ-Харків-Довжанський, БП «Долина», водій ОСОБА_1 керував т.з. Toyota Hilux, р.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, звужені зіниці очей). Від продуття алкотестеру Drager на місці та від проходження огляду в медичному закладі для визначення стану алкогольного сп`яніння ухилився, відповівши категоричною відмовою. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

29.05.2025 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Прокопцева С.В. до суду надійшло письмове заперечення проти протоколу серія ААД №821958 від 14.04.2025 року, в якому він просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Так, у вказаному письмовому запереченні зазначено, що ОСОБА_1 свою провину у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП не визнає. ОСОБА_1 не відстороняли від керування автомобілем (підтверджень цьому в протоколі немає ані розписок про передачу авто, ані актів про тимчасове вилучення), йому лише запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, не пояснили, що це його обов`язок, навіть після відмови огляд не проводився у закладі охорони здоров`я, при огляді були відсутні свідки. Наведене свідчить про порушення порядку огляду, що відповідно до ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення має наслідком його недійсність.

Відповідно до частини 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави для такої зупинки.

На відеозаписі взагалі не зафільмовано факт керування ОСОБА_1 . Як вбачається з відеозапису, відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 саме 12 січня 2025 року о 08 годині 00 хвилин дійсно керував вказаним у протоколі транспортним засобом, адже з відеофіксації видно, що ОСОБА_1 сидить в авто на пасажирському сидінні, напевно поруч з поліцейськими, ніякого факту керування або зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано. В протоколі вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем 14 квітня 2025 року о 07 годині 35 хвилин, а відеозапис «відмови від огляду» починається 14 квітня 2025 року о 08 годині 11 хвилини, тобто майже через 36 хвилин після «зупинки», постає питання, а що відбувалося в цей час?

Згідно пояснень ОСОБА_1 , 14 квітня 2025 року при складанні протоколу, він пояснював, що є військовослужбовцем і поспішав по службових справах. Працівники поліції його ввели в оману, так як він фактично не відмовлявся від медичного огляду. Він самостійно проїхав до медичного закладу протягом 2- х годин та пройшов медичний огляд.

Всі ці обставини вказують на порушення процедури огляду. Тобто поліцейські вправі провести огляд водія на стан сп`яніння в разі наявності ознак такого сп`яніння. Крім «сумнівного» відеозапису, інших доказів до протоколу не додано. Ніяких ознак перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не вбачається.

Також до матеріалів справи додається висновок лікаря-нарколога у медзакладі м. Краматорська №309 від 14.04.2025 року о 10 год. 25 хв., згідно якого вказано, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

У зв`язку з вищенаведеним, просив закрити провадження по даній справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

У судовому засіданні адвокат Прокопцев С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав вищезазначене клопотання та просив справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

ОСОБА_1 у в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, вислухавши доводи захисника адвоката Прокопцева С.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні досліджені такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №821958 від 14.04.2025 року, складений уповноваженою посадовою особою у встановленому порядку, зі змісту якого вбачається, що 14.04.2025 року о 07-35 год. в Донецькій обл., а/ш Київ-Харків-Довжанський, БП «Долина», водій ОСОБА_1 керував т.з. Toyota Hilux, р.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, звужені зіниці очей). Від продуття алкотестеру Drager на місці та від проходження огляду в медичному закладі для визначення стану алкогольного сп`яніння ухилився, відповівши категоричною відмовою. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про місце та час розгляду прави, що підтверджується підписом в протоколі;

- письмові поясненнями ОСОБА_1 , які він зазначив в протоколі серії ААД №821958, а саме, що його було зупинено. Драгер він продувати не буде, в наркологію не поїде. Алкогольні напої не вживав;

- акт прийому-передачі транспортних засобів, згідно якого інспектор СРПП ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції Агеєнко Є.Г. передав т.з. Toyota Hilux, р.н. НОМЕР_2 старшому лейтенанту командиру взводу, 10 бригади в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_2 ;

- витяг за базами «ІПНП Армор», відповідно до якого посвідчення водія серійним номером НОМЕР_4 вид. ТСЦ 8044 від 23.02.2016 року, категорія «А1, А, В1, В» видане на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- довідкою інспектора СРПП ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, згідно якої встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці за наявними не значиться базами серед списку позбавлених права керування транспортними засобами, отримував посвідчення водія НОМЕР_4 від 23.02.2016 року, категорії «А1, А, В1, В». Протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягався;

- відеозапис, який доданий до матеріалів справи. Зі змісту відео вбачається, що на блок посту на а/ш Київ-Харків-Довжанський був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Водій факт керування не заперечував, а саме підтвердив, що керував т.з. Toyota Hilux, р.н. НОМЕР_2 . Під час спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах з ротової порожнини, млява мова). Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т.з. за допомогою Alcotest Drager, на що останній відмовився оскільки поспішає (01:09 хв. на відео). Далі працівник поліції запропонував такий пройти огляд в медичному закладі в наркології, проте останній також відмовився та додав, що не бачить у цьому потреби (01:17 хв. на відео). Після чого, працівником поліції було попереджено ОСОБА_1 про відповідальність згідно пункту правил 2.5 ПДР України. Від керування т.з. водія було відсторонено, а авто буде передано його командиру.

Також в судовому засіданні були досліджені докази, які були додані адвокатом Прокопцевим С.В. до матеріалів справи, а саме:

- копія висновку «Медичного центру з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ», щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №309 від 14.04.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 звернувся 14.04.2025 року о 10-25 год. Результатом огляду встановлено, що ОСОБА_1 тверезий, ознак сп`яніння не має;

- копія військового квитка серії НОМЕР_5 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є військовослужбовцем та перебуває в складі військової частин НОМЕР_3 ;

- копія посвідчення НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_1 ;

- довідка №1058 від 14.05.2025 року, зі змісту якої встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службу у військовій частині НОМЕР_3 ;

- копія протоколу серії ААД №821958 від 14.04.2025 року;

- копія паспорту серії НОМЕР_7 , виданого на ім`я ОСОБА_1 ;

- копія постанови Івано-Франківського апеляційного суду.

Доводи адвоката Прокопцева С.В. щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, суд не приймає до уваги, адже згідно акту прийому-передачі транспортних засобів та зі змісту відеозапису встановлено, що водія від керування транспортним засобом відсторонено шляхом передачі авто тверезому водію - старшому лейтенанту командиру взводу, 10 бригади в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_2 . Складання будь-яких письмових документів щодо відсторонення особи від керування транспортним засобом не передбачено.

Також доводи захисника стосовно того, що водію ОСОБА_1 не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі охорони здоров`я, про відсутність свідків, які б підтвердили дану подію, а також щодо відсутності направлення до закладу охорони здоров`я суд не приймає до уваги. Зі змісту відеозапису чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовляється на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Таким чином, суддею достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР України.

Варто зазначити, що відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту. Таким чином, ОСОБА_1 , маючи посвідчення водія повинен знати ПДР та їх виконувати. Крім того, ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу на те, що згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст. 17 КУпАП.

Стосовно зауваження адвоката Прокопцева С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 щодо безпідставності зупинки транспортного засобу, суд не приймає до уваги.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувався та діяв на час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, як перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 1456 від 29.12.2021 року, правовою основою перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян є Конституція України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Закони України «Про основи національного спротиву», «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України», «Про національну безпеку України», «Про Національну поліцію», «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях», затверджений Верховною Радою України, та інші нормативно-правові акти.

Отже, перевірка документів у осіб здійснюється після введення військового стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану.

Як зазначено в протоколі та на віодеозаписі, ОСОБА_1 було зупинено на блокпосту на а/ш Київ-Харків-Довжанський.

Разом з цим, відповідно до п. 1 ч. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану» №573 від 8 липня 2020 р. блокпост - посилений контрольно-пропускний пункт, який тимчасово встановлюється на в`їзді/виїзді (вході/виході) на територію/з території, де введено воєнний стан та запроваджено комендантську годину, на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на блокпосту. Вказаними положеннями не покладено обов`язку щодо інформування про місце розташування блокпосту.

На підставі викладеного, суд зауважує, що працівник поліції діяв в межах наданих йому повноважень під час дії воєнного стану в країні, а тому підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є законними та не спростовують наявності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також захисник Прокопцев С.В. зазначає про те, щов матеріалах містяться неналежний відеозапис, тобто не є безперервним, суд не приймає до уваги. Детальний аналіз відеозаписів, які долучені до матеріалів адміністративного правопорушення та відомості, зазначені у протоколі серії ААД №821958 від 14.04.2025 року свідчать про те, що всі події відображені на відеозаписі стосуються саме цього факту.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Таким чином, доводи захисника, який діє в інтересах ОСОБА_1 є надмірним формалізмом, оскільки для вирішення справи важливими є фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення. Отже, вищезазначене жодним чином не порушує права особи, що притягається до відповідальності, не впливає на суть встановлених фактичних обставин, кваліфікацію дій особи, законність дій працівників поліції.

Той факт, що дані відеозаписи складаються з декількох відеофайлів, не може свідчити про те, що вони не є безперервними, оскільки формування тривалого відеозапису з кількох відеофайлів є звичайним технологічним процесом, обумовленим особливістю та алгоритмом роботи відповідних відеореєстраторів.

Зазначені відеозаписи визнаються судом належними та допустимими доказами, оскільки згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Стосовно висновку «Медичного центру з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ», щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №309 від 14.04.2025 року, доданого до матеріалів справи, суд також не приймає до уваги, адже він складений після спливу 2 годин з моменту зупинки транспортного засобу та з моменту виявлення працівниками поліції підстав для проведення огляду.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ Інструкцій про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відносно доводів захисника Прокопцева С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та виконує обов`язки військової служби, отже його огляд на стан сп`яніння мав бути проведений виключно посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром військової частини, суд не приймає до уваги, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 15 КУпАП військовослужбовці, зокрема, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується.

З аналізу вказаної статті вбачається, що при порушенні правил дорожнього руху не застосовується штраф як адміністративне стягнення лише до військовослужбовців, які проходять службу на посаді водіїв транспортних засобів Збройних Сил України. Інші військовослужбовці, які керують транспортними засобами, при порушенні правил дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Згідно з п. 1 розділу І Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 10 жовтня 2016 року № 515 (далі - Інструкція), дана інструкція визначає основні завдання, механізм організації та несення патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) щодо забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій (далі - військова частина), на вулицях і в громадських місцях, а також у військових містечках Збройних Сил України (далі - військові містечка), права та обов`язки патрулів і посадових осіб Служби правопорядку під час несення служби, порядок застосування ними заходів адміністративного примусу до військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів під час проходження зборів (далі - військовозобов`язані), а також працівників Збройних Сил України (далі - працівники) під час виконання ними службових обов`язків.

Таким чином, положення даної Інструкції поширюються тільки на взаємовідносин щодо забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, на вулицях і в громадських місцях, а також у військових містечках Збройних Сил України.

З протоколу про адміністративне правопорушення ААД №821958 від 14.04.2025 року та доданого до матеріалів справи відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на блок посту на а/ш Київ-Харків-Довжанський, тобто поза межами території будь-якої військової частини. В процесі спілкування з поліцейськими водій не надав жодних документів, які б свідчили про те, що він виконує обов`язки військової служби саме 14.04.2025 року під час зупинки т.з. поліцейськими.

Таким чином, порядок процедури огляду 14.04.2025 року на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 поліцейськими не порушено, тому, доводи захисника з цього приводу є безпідставними.

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеність його вини.

Частиною 1 ст. 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, а саме те, що він є працездатним, ступінь його вини, майновий стан, приходжу до переконання про можливість накладення адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (у сумі 17000 грн.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 40-1, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., який перерахувати на р/р UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м. Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави на рахунок отримувача: UA0026001, Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання 3 (три) місяці.

Повний текст постанови виготовлений 28.07.2025 року.

Суддя О.О. Соловйова