Справа № 444/1580/25
Провадження № 3/444/840/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., з участю захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Козакевича Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, є особою з інвалідністю третьої групи, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 23 вересня 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 318255 від 02 травня 2025 року ОСОБА_1 02 травня 2025 року о 18 год. 40 хв. в м. Жовква по вул. Богуна, 42, Львівського району керував автомобілем ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.5 ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні 01 липня 2025 року поясненнях ОСОБА_1 вказав, що зі змістом протоколу, викладеним у такому не погоджується. Дійсно 02 травня 2025 року він керував транспортним засобом ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_3 . Крім нього в транспортному засобі була ще одна особа, його друг. Працівники поліції їхали позаду нього службовим автомобілем та подали сигнал, який він спочатку розцінив як такий, що має дати їм дорогу, як наслідок він почав призупиняти транспортний засіб та зміщуватися ближче до обочини на праву сторону, в подальшому повернув в тому напрямку, в якому він рухався першочергово, а саме в район Винників у місті Жовква. Він побачив, що працівники поліції продовжують їхати за ним і надалі подавали сигнал, тоді він зрозумів, що це сигнал про зупинку транспортного засобу. В цей час його друг почав просити щоб він не зупинявся, оскільки з поліцейськими можуть бути працівники ТЦК, які можуть його мобілізувати. Зважаючи на прохання друга, вони вирішили, що він попробує відірватися від працівників поліції до місця, де буде найлегше вийти з автомобіля. Доїхавши до пішохідного моста через річку Свиня він побіг в одну сторону, а його друг в іншу. Побачивши, що працівники поліції біжать лише за ним, а його друг зміг втекти, він зупинився. Працівники поліції звинуватили його в тому, що він керував автомобілем, не будучи пристебнутим ременем безпеки. В подальшому працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу «Драгер». Він відмовився від цього, оскільки неодноразово чув, що прилад показує хибний результат. Після цього працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медзакладі, але чомусь працівники поліції почали заявляти, що буде складено протокол за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Він відразу сказав, що поїде, тобто висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медзакладі, однак працівники поліції проігнорували висловлене ним та почали говорити, що на камеру є зафіксовано те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Хоча він і надалі настоював на проходженні огляду в медзакладі. Після цього працівники поліції сіли у службовий автомобіль. Він підійшов до працівників поліції, які сиділи в службовому автомобілі поліції, та побачив, що поліцейські тримають планшети в руках, запитав поліцейських про те, який саме документ на нього складають, на що працівник поліції йому повідомив, що так як він керував транспортним засобом, не будучи пристебнутим ременем безпеки, то на нього складається постанова за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення, після завершення процедури складення такої його буде з такою ознайомлено, крім того з`ясовується, чи він раніше притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Він почав надалі сперечатися із працівниками поліції, фактично вимагав щоб йому було забезпечено право пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Однак, від поліцейських почув, що вже пізно. ОСОБА_1 ствердив, що поліцейський ще навіть не розпочав процедуру складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, він цього і не міг зробити, оскільки коли він підійшов і фактично ще раз заявив про бажання проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, працівник поліції сам підтвердив, що складає постанову відносно нього за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Крім того, працівники поліції не показували і не видавали йому направлення на огляд в медичний заклад, з таким його не ознайомлювали.

ОСОБА_1 вважає, що протокол складений з грубими порушеннями, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, навпаки ще до початку процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

ОСОБА_1 просить справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В подальшому особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення , ОСОБА_1 в судове засідання 22 липня 2025 року не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Підстав для відкладення розгляду справи немає.

А тому, приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи та за участі його захисника .

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Козакевич Ростислав Васильович подав на адресу суду письмове клопотання, яке підтримав в судовому засіданні, про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Клопотання мотивоване тим, що з представлених в матеріалах справи відеозаписів встановлено , що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, навпаки висловлював бажання пройти огляд, заперечував працівнику поліції те, що він відмовлявся від проходження огляду в лікаря. Зважаючи на відсутність відеозаписів за період з 19 год. 11 хв. 47 с. по 19 год. 32 хв. 43 секунду було ініційовано допит в якості свідка складача протоколу, який підтвердив, що дійсно ОСОБА_1 ще до початку процедури складення протоколу відносно нього за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на час висловлення цього бажання ще не було розпочато складення протоколу. Вважає, що покази свідка лише підтвердили пояснення ОСОБА_1 про те, що ще до початку складення протоколу за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення він висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Захисник зазначає, що порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що встановлена ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України, 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Допитаний в судовому засіданні 01.07.2025 року інспектор Відділу поліції № 2 (м. Жовква) ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Пушкар Михайло Володимирович, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів та приведеним до присяги, надав показання про те, що 02 травня 2025 року близько 19 год. екіпажем поліції з його участю було прийнято рішення зупинити транспортний засіб ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_3 , оскільки водій та пасажир такого під час руху не були пристебнутими ремнями безпеки. Спочатку йому прийшлося доганяти автомобіль ВАЗ 21043, оскільки водій не зупинився. З автомобіля вибігло двоє чоловіків та розбіглися в різні сторони. В першу чергу вони здійснили заходи для того, щоб затримати водія, яким виявився ОСОБА_1 , який пояснив, що його друг, який був пасажиром в автомобілі, боявся щоб не бути затриманим працівниками ТЦК. Зважаючи на підозру перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці, та в медичному закладі, на що відкинув головою. Надалі порушнику було повідомлено, що відеозапис призупиняється для складання протоколу. Також працівник поліції ствердив, що ОСОБА_1 після цього підійшов до нього ще до початку складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак він відповів ОСОБА_1 , що останній вже відмовився від проходження огляду в медзакладі. Пізніше ОСОБА_1 після складення протоколу про адміністративне правопорушення також неодноразово заявляв, що бажає пройти огляд в медзакладі, що він не відмовлявся від огляду в лікаря.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію його захисника, вивчивши клопотання адвоката про закриття провадження у справі, проаналізувавши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема представлені відеозаписи, пояснення працівника поліції, дослідивши докази кожен окремо та їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно з ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для з`ясування всіх обставин справи, повноти розгляду справи судом було детально досліджено протокол про адміністративне правопорушення, а також відеозаписи, які долучені до матеріалів справи, проаналізовано такі з врахуванням пояснень ОСОБА_1 , а також беручи до уваги пояснення працівника поліції.

Так з відеозапису під назвою «01028__0007A.MP4» встановлено, що ОСОБА_1 не заявив відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, навпаки висловив працівникам поліції свою позицію - «я їду». На цьому ж відеозаписі (19:11:43 год.- 19:11:47 год.) зафіксовано, що працівник поліції оголошує, що відеозапис він призупиняє та складає адміністративні матеріали. Наступний відеозапис по хронології є під назвою «01028__0008A.MP4», зафіксовано на ньому події починаються з 19 год. 32 хв. 43 секунди. Запис подій між 19 год. 11 хв. та 19 год. 32 хв. відсутній.

На відеозаписі під назвою «01028__0008A.MP4» (час 19:35:25 год.) зафіксовано, що працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що йому було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою технічного засобу «Драгер», однак він відмовився від цього. На цьому відеозаписі чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечує відмови від проходження огляду на місці за допомогою технічного засобу «Драгер», водночас він заявляє про те, що хоче їхати на огляд в медичний заклад. Після цього працівник поліції зазначає, що ОСОБА_1 раніше відмовився від проходження огляду в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відразу заперечує та стверджує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, заявляє «їдемо в медичний заклад». В подальшому ОСОБА_1 заявляє «ні, їдемо тоді в лікарню» (час зафіксований на відеозаписі 19:36:43 год.), «я нічого не вживав» (час 19:36:50 год.), «їдемо в лікарню (час 19:38:00 год.), «їдемо в лікарню» (19:38:25 год.).

Суд бере до уваги, що допитаний в судовому засіданні працівник поліції, який складав даний протокол, ствердив, що ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі ще до початку процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 про те, що він висловив намір пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, матеріали справи не містять.

В той же час суд враховує пояснення ОСОБА_1 та працівника поліції, які фактично подібно розповіли про події, та з яких встановлено, що ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд в медичному закладі та заявляв про це працівнику поліції неодноразово ще до початку процедури складення протоколу за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015року №1395 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, зокрема розділом Х встановлено особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 4 розділу X даної Інструкції встановлено, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 3 розділу X даної Інструкції встановлено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до цього Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (пункти 6, 7).

Так, водій ОСОБА_1 неодноразово висловив бажання та наполягав на проведенні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Однак, дії працівника поліції не відповідали вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та положенням КУпАП при проведенні огляду водія ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, а інспектор поліції помилково прийшов до висновку і розцінив дії водія як відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння при клопотанні водія проїхати в медичний заклад для проходження огляду, оскільки поліцейський повинен був в межах розумного проміжку часу доставити водія за його бажанням, яке було явним від ОСОБА_1 , у встановлений час до медичного закладу з метою проходження медичного огляду і за результатами чого поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення відповідно до зафіксованих дій водія щодо проведеного його огляду в медичному закладі.

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 , відсутність доказів на спростування таких, відсутність у справі будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували повне дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, зважаючи на надані в судовому засіданні пояснення працівником поліції, суд приходить до висновку, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є недоведеною.

У справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 02 травня 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки зважаючи на встановлені судом обставини було порушено процедуру проведення огляду водія на стан сп`яніння та не забезпечено законного права ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, зважаючи на висловлене ним бажання пройти такий огляд.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Крім цього, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Також, в рішенні від 21.07.2010 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно з ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У даній справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б безсумнівно та беззаперечно підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП є недоведеною, та не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим враховуючи, що винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд вважає, що провадження в справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Олещук М. М.