ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Алексюка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Алексюка О.В., подану на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 30.04.2025 р. о 23 год. 35 хв., по вул. Головній, 246, в м. Чернівці, керував автомобілем марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, вираженим тремтінням пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та від проходження такого огляду в медичному закладі охорони здоров`я він відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням адвокат Алексюк О.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.06.2025 р. щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ЄУНСС: 727/5279/25

Провадження: №33/822/361/25 Головуючий у І інстанції: Бойко М.Є.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

Посилається на те, що постанова районного суду прийнята внаслідок неповноти судового розгляду, упередженого ставлення, без всебічного вивчення обставин вчиненого правопорушення, з порушенням матеріального права, а тому є необґрунтованою, незаконною і підлягає скасуванню.

Уважає, що працівники поліції незаконно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а тому усі подальші їх дії є незаконними.

Також, на думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки складений без належного дотримання вимог ст. 256 КУпАП

Стверджує, що процедура виявлення ознак сп`яніння та проведення огляду на стан сп`яніння здійснені всупереч вимогам, передбаченим чинним законодавством.

На думку апелянта, долучені відеозаписи є неналежними і недопустимими, оскільки не підтверджують обставини події, про яку вказано у фабулі протоколу, крім того цілісний відеофайл містить ознаки монтажу.

Вказує і на те, що районний суд не взяв до уваги те, що згідно з висновком лікаря-нарколога ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 01.05.2025 № 246 о 02:02 год, ОСОБА_2 не перебував к стані сп`яніння та ознак сп`яніння у нього не виявлено.

Звертає увагу на те, що поліцейськими не забезпечено участь двох свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння.

У зв`язку з вищевикладеним вважає, що постанова районного суду від підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Алексюка О.В., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі, перевіривши такі доводи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить такого.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП серед іншого передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину, не визнав та пояснив, що у зазначений у протоколі місці і часі його дійсно зупинили працівники поліції, які повідомили, що у нього немає страхового полісу. У ході спілкування працівники поліції повідомили йому, що у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що він відмовився, оскільки не знав, що це є порушенням. У подальшому, працівники поліції склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Стверджує, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він доглядає за хворою матір`ю і йому потрібно щоразу добиратись до її помешкання на автомобілі.

Незважаючи на такі пояснення ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку, повністю доведена наявними у справі письмовими доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Зокрема, даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 316589 від 01.05.2025 р., встановлено факт керування водія ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння в зазначеному місці та в зазначений в протоколі час, а також вказано на відмову останнього від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння (а.с.1).

Вказаний протокол був складений працівником поліції у відповідності до вимог ст. 254, 256 КУпАП. У ньому зазначено дату і місце складання, посаду, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка його склала, відомості про ОСОБА_1 , а також місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Крім того, протокол містить усі інші необхідні дані, що мають значення для вирішення справи.

Із його змісту також убачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що спростовує доводи апелянта у цій частині.

Таким чином, аналізуючи зазначений доказ, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника про неналежність протоколу як доказу не підтверджуються матеріалами справи. Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам КУпАП, а відтак є належним джерелом доказів.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджується дослідженими у ході апеляційного розгляду відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с.9).

Зокрема, з вказаних відеозаписів видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, зокрема, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. При цьому, працівник поліції озвучив ОСОБА_2 причину зупинки транспортного засобу під його керуванням, а також чіткі ознаки алкогольного сп`яніння, що передбачені п. 3 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Дослідивши вказаний відеозапис, суд звертає увагу і на те, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом та підтвердив, що розуміє за що його було зупинено працівниками поліції. Крім того, відеозаписом підтверджено те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не тільки на місці зупинки транспортного засобу, а і у медичному закладі, отже пояснення ОСОБА_2 у цій частині не відповідають дійсним обставинам справи.

Твердження захисника про те, що вказаний відеозапис є неповним та містить ознаки монтажу, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони нічим не підтверджені. Відеозапис розпочинається від моменту зупинки транспортного засобу та триває до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в у встановленому законом порядку підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, відповідно до яких водій ОСОБА_1 відмовився від огляду у передбаченому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння (а.с.5,6).

На думку апеляційного суду, вказані докази є належними та допустимими, оскільки вони відповідають ст.251 КУпАП, та у своїй сукупності підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів адвоката про порушення працівниками поліції процедури виявлення ознак сп`яніння та проведення огляду на стан сп`яніння, то вони є необґрунтовані.

Так, право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія пройти такий огляд.

Тобто у разі виявлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані сп`яніння, є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене.

При цьому, працівник поліції самостійно на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейський дотримався вимог закону та за наявності підстав вважати, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, перебуває у стані алкогольного сп`яніння, запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому, працівник поліції не обмежився тільки самою пропозицією пройти такий огляд, а вказав на підстави для такого огляду, вказав на ознаки алкогольного сп`яніння, роз`яснив наслідки відмови, а також роз`яснив права, які є в особи. Однак ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду як на місці зупинки транспортного засобу так у медичному закладі, хоча така можливість йому була забезпечена.

Відеозаписом, який міститься у матеріалах справи, підтверджено те, що вимога працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була чіткою, аргументованою, вмотивованою, ґрунтувалась на правових підставах та не містила будь-яких провокативних дій.

Безпідставними є і твердження апелянта про те, що огляд було проведено без участі двох свідків.

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто участь двох свідків під час проведення огляду осіб обов`язкова лише у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Матеріали справи свідчать про те, що поліцейські застосовували технічні засоби відеозапису, а відтак твердження апелянта про необхідність залучення двох свідків є такими, що не узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Що стосується доводів адвоката Алексюка О.В. про те, що працівники поліції незаконно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , то їм суд позбавлений можливості надати оцінку, зважаючи на те, вони можуть бути перевірені у рамках іншого процесу, а саме в порядку ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України. Завданням ж суду у даній справі є лише розгляд протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесення за її результатами постанови по справі.

Не може взяти до уваги апеляційний суд і наданий стороною захисту висновок лікаря-нарколога ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 01.05.2025 № 246, відповідно до якого ОСОБА_1 о 02:02 год не перебував к стані сп`яніння та ознак сп`яніння у нього не виявлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Зважаючи на те, що вищевказаний висновок отриманий з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, зокрема, огляд був проведений у відсутності поліцейського, то він вважається недійсним.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 01.05.2025 року був складений саме за відмову від проходження медичного огляду з метою встановлення такого стану, а не за керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, також були перевірені апеляційним судом, однак вони є несуттєвими та не спростовують висновок районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено, а тому подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Алексюка О.В. залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький