Справа № 489/3625/25
Номер провадження 3/489/1213/25
Постанова

Іменем України

31 липня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Інгульськогорайонного суду міста Миколаєва Микульшина Ганна Анатоліївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, згідно протоколу проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 317612 від 02.05.2025, 02.05.2025 о 03:25 год. в м. Миколаєві, Інгульський район, вул. Троїцька, 244, водій ОСОБА_2 керував т/з ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився на місці зупинки та в медичному закладі, чим порушив п. 2.5. ПДР України. Зафіксовано на нагрудний відео реєстратор 474545.

ОСОБА_2 до суду двічі не з`явився, про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення рекомендованого листа, а також розміщенням оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада».

До початку судового засідання до суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, сторони зобов`язані цікавитися справами, учасниками яких вони є. Зокрема, у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За такого суддя приходить до висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративні правопорушення; направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; три довідки УПП в Миколаївській області від 02.05.2025; копія постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.10.2024; відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів) суддя приходить до наступних висновків.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами пунктів 1, 4, 7 Розділу ІІ Iнструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до пунктів 2, 3, 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

У відповідності до п. 2 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Згідно п. 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

До протоколу про адміністративне правопорушення Управлінням патрульної поліції в Миколаївській області долучено диск із відеозаписами, на якому містяться відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції та з їх автомобіля. Відеозапис починається з фіксації зупинки т/з ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 у нічний час на відеореєстратор, розміщений у автомобілі поліцейських і триває з 00:00 по 04:09 хв. відеозапису. При цьому, на ньому фіксується розмова працівників поліції з водієм цього т/з, якого не видно з відеореєстратора, також на відео присутні 3 особи чоловічої статі, які в різні періоди виходять з автомобіля та особа, на яку в подальшому складено протокол стоїть на 4 хв. відеозапису справа зі сторони переднього пасажирського сидіння. Працівники поліції розмовляють з чоловіком у світлих шортах та футболці біля двері водія, з якої ніхто не виходив. На відеозаписах з нагрудних відеореєстраторів поліцейських вбачається (запис на яких починається з 4 хвилини відеозапису та з 01 год. 04 хв. відеозапису, фактично з 03:31 год. 02.05.2025), що він починається з того, як працівники патрульної поліції спілкуються з ОСОБА_2 , який стоїть на вулиці в нічний час, на відстані від автомобіля. Один з працівників поліції каже: «Вас ніхто не відпускав.», інший працівник поліції спілкується з кимось по телефону, говорячи: «Може він в стані алкогольного сп`яніння». При цьому згідно протоколу правопорушення вчинено 02.05.2025 о 03:25 год., а відеозапис іде з 03:31 год. 02.05.2025. Попередня розмова працівників поліції з водієм автомобіля не зафіксована. Отже будь-яких доказів фіксування факту керуванням ОСОБА_2 т/з ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , на відеозаписі не зафіксовано. При цьому відеозапис з відеорегістратора працівників поліції з автомобілю та нагрудних відеореєстраторів триває 02:05 год., протягом якого ОСОБА_2 дійсно тричі відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння (03:35 год.,03:36 год та 03:49 год. 02.05.2025), але обґрунтовує це тим, що вказаним т/з він не керував та наполягає показати йому відео, що підтверджує факт такого керування, на що працівники поліції повідомляють йому, що це нібито зафіксовано на відореєстраторі з їх автомобіля. В подальшому навіть при приїзді ВСП ОСОБА_2 факт свого керування т/з не підтверджує.

За таких обставин, достовірних та неспростовних доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаним транспортним засобом матеріали справи не містять.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять достатніх та неспростовних доказів на підтвердження того, що особа, відносно якої складено протокол, дійсно вчинила інкриміноване їй адміністративне правопорушення.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі через недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Керуючись статтями 130, 247, 252, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.А. Микульшина