Справа № 163/344/25 Провадження №33/802/503/25 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Тарновської О.В., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Масюк Г.С., розглянувши подану нею апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 19 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01 лютого 2025 року о 03 год 41 хв, на вул. 1 Травня, 153 у м. Любомль, Ковельського району Волинської області, керував транспортним засобом марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР).

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Масюк Г.С. подала апеляційну скаргу та додаткові пояснення до неї, у яких просить її скасувати, як незаконну та необгрунтовану через неповноту з`ясування усіх фактичних обставин справи, не надання належної оцінки змісту протоколу та наявним у матеріалах справи доказам. Стверджує, що направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі було складено безпосередньо у лікарні. Сам огляд фактично проводився не лікарем, а іншою невстановленою особою не сертифікованим медичним працівником, і його не було проведено повноцінно. Тому, висновок від 01 лютого 2025 року за № 9 складений стосовно ОСОБА_1 , не може слугувати належним та допустимим доказом у даній справі. Тоді як загальна сукупність наведених аргументів прямо вказує на незаконність отриманих результатів медичного обстеження. У зв`язку із цим, просить оскаржувану ним постанову судді першої інстанції від 19 червня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження по даній справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали даної справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Масюк Г.С., доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано не було.

Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції).

У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Основні мотиви незгоди із постановою судді першої інстанції, захисник ОСОБА_1 -адвокат Масюк Г.С., обґрунтовує порушенням порядку проведення огляду першого на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, так і у найближчому закладі охорони здоров`я.

При оцінці таких її доводів, слід зазначити таке.

Так, за наслідками судового розгляду даної справи установлено, що проходження першим огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я КНП «Любомльське ТМО» Любомльської міської ради, було обумовлено його незгодою із результатом спеціального технічного засобу «Alcotestr Drager 6820». Підставою такого огляду було письмове направлення, форма та зміст якого цілком відповідає вимогам п. 8 розділу ІІ Інструкції № 1452/735.

Пунктом 2 ІІІ розділу цієї Інструкції визначено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшерем фельдшерсько акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою, згідно із чинним законодавством. Тематичне удосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур.

Однак, змістом висновку лікаря, що проводила огляд, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 9 від 01 лютого 2025 року стверджується, що його складено безпосередньо лікарем ОСОБА_2 та установлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

При оцінці доводів захисника стосовно відсутності у неї відповідних повноважень, визначених законом, на вчинення таких дій, суддя, погодившись із тим, що дана лікар не значиться у додатку лікарів, як таких, що мають право проводити медичні огляди, взяв до уваги наказ КНП «Любомльське ТМО» Любомльської міської ради № 162-од від 28 листопада 2024 року з додатком № 1, у якому зазначено, що лікарю ОСОБА_2 надано право на проведення медичного огляду, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

При розгляді даної справи у апеляційному суді, захисник надала відповідь КНП «Любомльське ТМО» Любомльської міської ради, на адресований нею лист, якою додатково стверджується факт не проходження лікарем ОСОБА_2 тематичного удосконалення для медичних працівників, які проводяться 1 - 2 рази на рік, виключно у межах можливостей фінансування, відповідно до затвердженого плану навчання.

Відтак, наказ про віднесення конкретно визначеного лікаря до числа тих, які можуть проводити медичний огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, відсутність коштів, інші обставини, з огляду на принцип верховенства права та вищевказані положення Інструкції, якими чітко та однозначно окреслено вимоги, що ставляться до лікаря, не відносять його до належного суб`єкта такого огляду.

І такий аргумент, очевидно, є свідченням порушення установленого порядку його проведення та має наслідком визнання його результатів недійсними.

Наведене у своїй сукупності та взаємозв`язку є свідченням того, що сам факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що було установлено при проведенні його огляду у закладі охорони здоров`я, не був задокументований у встановленому законом порядку, тобто не було дотримано визначеної нормативно-правовими актами процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і у порядку, установлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності; завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати усі установлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Тоді як сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не може бути беззаперечним доказом доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді Любомльського районного суду Волинської області від 19 червня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки наявність у його діях складу даного адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки при перевірці доводів апеляційної скарги установлено відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то провадження у справі щодо нього підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника адвоката Масюк Г.С., подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 19 червня 2025 року стосовно нього скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: