Справа № 592/8403/25
Провадження № 3/592/1851/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков Ігор Геннадійович, розглянувши матеріали які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 126 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №326991 від 11.05.2025 року вбачається, що 11.05.2025 року о 11:10 год. в м. Суми, вул. Шевченка, 17, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Шевроле Авео н.з. НОМЕР_2 , будучи особою обмеженою в праві керування. Провадження 55449611 від 10.01.2018 року, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмові пояснення по справі в яких зазначив, що він вину не визнає, оскільки на час керування транспортним засобом не був обізнаний про відсторонення його від права керування транспортними засобами через встановлення обмеження постановою державного виконавця. Окрім того, він працює водієм, а тому наявність такого права є єдиним джерелом його доходу та забезпечує можливість сплачувати аліменти і погашати виниклу заборгованість. Довідка щодо надання інформації щодо обізнаності про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобами від 12.05.2025 року, складена старшим інспектором ОД відділу адмінпрактики УПП в Сумській області ДПП капітаном поліції О.Западня, є неналежним доказом, оскільки має лише інформативний характер і не є первинним процесуальним документом, який підтверджує факт належного повідомлення боржника про постанову про тимчасове обмеження. Єдиним належним доказом у цьому випадку може бути копія самої постанови державного виконавця з відміткою про вручення, або інші документи, що підтверджують направлення та вручення боржнику у встановлений законом спосіб, між тим таких доказів у справі не має. Окрім того, рішення суду, на яке іде посилання у вказаній довідці, до матеріалів справи не долучено, що унеможливлює перевірку його змісту, а тому не можливо зробити висновок про вищевказану обізнаність боржника. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Частиною 3 ст. 126 КУпАП визначено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного правопорушення. Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. Вказана постанова надсилається сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Вважає, що при наявності у справі лише протоколу про адміністративне правопорушення та копії постанови державного виконавця щодо обмеження в праві керування, за відсутності доказів щодо його обізнаності про накладене на нього стягнення та отримання ним копії постанови держаного виконавця, є явно недостатнім для доведення наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. Отже, будь-яких доказів того, що на момент складання протоколу він, ОСОБА_1 , був ознайомлений з постановою державного виконавця від 31.08.2023 р.оку (ВП 55449611), матеріали справи не містять. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746). У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. За таких обставин, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, тому просить суд провадження в справі стосовно ОСОБА_1 за ч. З ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Справу розглядати просив без його участі.

Суддя, заслухавши особу, що притягується до відповідальності, дослідивши надані докази, приходить до такого висновку.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що постановою Головного державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні ВП № 55449611 від 31.08.2023, про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини від всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 21.05.2013. Аліменти виплачувати матері дитини ОСОБА_3 , встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчий лист № 591/2419/2013 виданого 21.10.2013.

В письмових поясненнях наданих до суду ОСОБА_1 зазначає, що на час керування транспортним засобом він не був обізнаний про відсторонення його від права керування транспортними засобами через встановлення обмеження постановою державного виконавця.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність постанови державного виконавця від 31.08.2023 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, а отже не доведено наявність умислу, як обов`язкового елементу суб`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Частиною 3 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивною стороною даного правопорушення є вина у формі прямого умислу. ОСОБА_1 , вказав на відсутність у нього умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, посилаючись на те, що він не знав про винесення державним виконавцем постанови, її не отримував, у зв`язку з чим не міг знати про наявність обмежень у керуванні транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 10 та ст. 11 КУпАП адміністративні правопорушення можуть бути вчинені умисно або з необережності, проте для обох форм вини згідно з диспозицією ч. 3 ст. 126 КУпАП притаманна обізнаність особи у тому, що він, будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом, порушив вказане обмеження та керував транспортним засобом.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126 ч. 3, 283, 274, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.Г. Бичков