Справа №504/2202/25
Провадження №3/504/1321/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2025с-ще Доброслав

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з в/ч НОМЕР_1 та Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислав Львівської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, головного сержанта 2 взводу охорони 2 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 19.07.1995р. Бориславським МВ УМВС України у Львівській області, ІПН НОМЕР_3 ,

за ч.3 ст.172-20, ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Доброславського районного суду Одеської області перебуває справа, об`єднана в одне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20, ч.2 ст.172-15 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_4 №11, складеного 28.05.2025р. командиром 2 роти охорони в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , вбачається, що 26.05.2025р. та 27.05.2025р., в умовах особливого періоду, ОСОБА_1 , в порушення статутних обов`язків та безпосередньо вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Силу України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи протиправно і умисно, всупереч інтересам служби, знаходився на території тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 (за адресою: АДРЕСА_2 ), в стані алкогольного сп`яніння (висновок №23 від 26.05.2025р. та №24 від 27.05.2025р.), відповідальність за що передбачена ч.3 ст.172-20 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Богатир В.К. від 29.05.2025р. вбачається, що з 25.03.2024 ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у Збройних Силах України. З 19.05.2025 проходить військову службу на посаді головного сержанта 2 взводу охорони 2 роти охорони військової частини НОМЕР_1 .

Так, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори та резервістів під час мобілізації вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 112-1 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, головний сержант взводу (обслуги, заступник командира взводу) (далі - головний сержант взводу) в мирний і воєнний час відповідає за успішне виконання взводом завдань за призначенням, навчання і виховання військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу, їх військову дисципліну, охайний зовнішній вигляд, фізичну підготовку, правильне зберігання і експлуатацію озброєння, техніки та іншого майна взводу, внутрішній порядок у підрозділі, правильне несення служби військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу в добовому наряді.

Головний сержант взводу підпорядковується командирові взводу та є прямим начальником військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу взводу.

Головний сержант взводу зобов`язаний: підтримувати бойову готовність особового складу, озброєння та техніки взводу; знати тактику дій взводу в різних видах бою, вміти управляти особовим складом під час виконання завдань за призначенням; досконало знати і вміло володіти всіма видами озброєння і техніки взводу; постійно підтримувати високий рівень професійних знань, умінь та навичок, працювати над їх удосконаленням; знати, дотримуватися особисто та вимагати від підлеглого особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права; знати керівні документи з бойової підготовки, забезпечувати виконання їх вимог сержантським (старшинським) складом взводу, надавати командирові взводу пропозиції щодо планування, організації, проведення заходів із бойової підготовки та заходів з професійного розвитку сержантського (старшинського) складу взводу, вдосконалення їх методичної підготовки; організовувати проведення сержантським (старшинським) складом занять з особовим складом взводу, контролювати та координувати проведення ними занять, надавати методичну та практичну допомогу, вести облік професійної підготовки військовослужбовців сержантського (старшинського) складу взводу; безпосередньо проводити заняття з бойової підготовки з військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу взводу ; надавати допомогу військовослужбовцям сержантського (старшинського) складу щодо організації роботи з особовим складом, вимагати ефективного виконання покладених на них обов`язків; доповідати командирові взводу стосовно проблемних питань проходження військової служби військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу взводу, надавати сержанту із матеріального забезпечення (старшині) роти заявки щодо їх всебічного забезпечення; здійснювати контроль за додержанням військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу військової дисципліни, виконанням ними правил носіння військової форми одягу, доповідати командирові взводу про застосовані ним заохочення і накладені на військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу стягнення; забезпечувати виконання розпорядку дня особовим складом підрозділу, вживати заходів для запобігання вчиненню правопорушень військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу взводу; негайно доповідати командирові взводу та головному сержантові роти про надзвичайні події у взводі, факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; постійно працювати над удосконаленням особистого стилю роботи та керівництва, бути взірцем для особового складу взводу щодо виконання службових обов`язків; виховувати поважне ставлення військовослужбовців сержантського (старшинського) складу взводу до їх належності до професійного сержантського корпусу Збройних Сил України, працювати над удосконаленням їх лідерських якостей, формувати в них професійні навички керівництва особовим складом та управління підпорядкованими підрозділами; проводити індивідуально-виховну роботу з військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу, визначати завдання сержантам (старшинам) щодо проведення індивідуально-виховної роботи з окремими військовослужбовцями, які потребують додаткової уваги; стежити за правильним зберіганням і експлуатацією озброєння, техніки та іншого майна взводу, їх наявністю та утриманням у належному стані, за правильним припасуванням військовослужбовцями спорядження і екіпірування та його обслуговуванням, не менше ніж раз на тиждень особисто проводити їх огляд та перевірку наявності, виховувати в особового складу дбайливе ставлення до них; організовувати та безпосередньо проводити підготовку особового складу, озброєння, техніки взводу до занять (навчань), виконання завдань за призначенням; контролювати наявність озброєння і техніки протягом занять (навчань), виконання завдань за призначенням, доповідати командирові взводу щодо втрат серед особового складу, втрат та пошкодження озброєння і техніки, потреби в їх евакуації та поповненні (відновленні); перевіряти наявність особового складу та наявність, стан і комплектність озброєння, техніки, боєприпасів, навчально-тренувальних, імітаційних і бойових засобів, іншого майна після закінчення занять (навчань), виконання завдань за призначенням, організовувати технічне обслуговування озброєння і техніки, чищення зброї і шанцевого інструменту, поповнення боєприпасів та інших матеріально-технічних засобів; стежити за дотриманням військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу взводу заходів з безпеки на заняттях (стрільбах, навчаннях), під час ремонтних та господарських робіт, перевіряти, щоб після занять, стрільб, навчань у підлеглих не залишалося боєприпасів, гранат, запалів, вибухових речовин; призначати військовослужбовців рядового складу у наряди, вести лист нарядів взводу; забезпечувати підготовку військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу взводу до несення служби в добовому наряді та своєчасно направляти їх на інструктаж до головного сержанта роти; забезпечувати утримання в чистоті та порядку приміщень взводу і ділянки території, закріпленої за ним; надавати командирові взводу та головному сержантові роти пропозиції щодо планування підготовки (навчання) та просування по службі військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу взводу; залишаючись за командира взводу, виконувати його обов`язки.

Відтак, будучи військовослужбовцем сержант ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей.

Згідно вимог ст.ст. 1, 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Статтею 26 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, на сержанта ОСОБА_1 , під час виконання обов`язків посаді головного сержанта 2 взводу охорони 2 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , покладалися організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а отже, в розумінні положення примітки до ст. 172-13 та ст. 425 КК України він являвся військовою службовою особою - суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 172-15 КУпАП.

Водночас, ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, свідомо ігноруючи вимоги законів, у порушення вимог ст. 16 Статуту Збройних Сил України недбало поставився до військової служби за наступних обставин:

26.05.2025 приблизно до 10:00, знаходячись на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_4 (за адресою: АДРЕСА_2 ), сержант ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Військовослужбовцю ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд в медичному пункті тимчасового перебування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Після отримання відмови на проходження медичного огляду сержанта ОСОБА_1 було доставлено до КНП «Доброславська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під виливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де лікарем було надано висновок №23 від 26.05.2025 «щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у яких було підтверджено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп?яніння.

Також, 27.05.2025 приблизно до 13:00, знаходячись на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_4 (за адресою: АДРЕСА_2 ), сержант ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп?яніння.

Військовослужбовцю ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд в медичному пункті тимчасового перебування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Після отримання відмови на проходження медичного огляду сержанта ОСОБА_1 було доставлено до КНП «Доброславська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під виливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де лікарем було надано висновок №24 від 27.05.2025 «щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у яких було підтверджено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп?яніння.

Відповідно до Наказу Міністра оборони України № 233 від 30.04.2017 «Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України», «не допускати до виконання службових обов`язків (роботи) за посадами і негайно відсторонювати від виконання будь-яких обов`язків військової служби (трудової діяльності), виконання бойових завдань, несення бойового чергування, внутрішньої та вартової служби, експлуатації зброї та техніки військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, які мають ознаки алкогольного сп`яніння».

Згідно ст. 47 Дисциплінарного кодексу ЗСУ, невиконання (неналежне виконання) службових обов`язків, що призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків або створило загрозу настанню таких наслідків, є підставою для усунення такого військовослужбовця від виконання службових обов`язків.

У разі відмови або ухилення від обов`язкового медичного огляду, а також появи на службі у стані сп`яніння усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків може здійснити безпосередній або прямий начальник, про що негайно доповідається в порядку підпорядкованості із зазначенням причин і обставин усунення.

Зважаючи на стан алкогольного сп`яніння, неможливість виконання своїх безпосередніх обов`язків за посадою сержантом ОСОБА_1 , командиром роти 2 охорони військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 було прийнято рішення про відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов`язків за посадою головного сержанта 2 взводу охорони 2 роти охорони військової частини НОМЕР_1 в період з 10:00 26.05.2025 по 08:00 28.05.2025 та доведено до ОСОБА_1 усним наказом, в порядку ст. 35 Статуту внутрішньої служби ЗСУ.

Такі дії сержанта ОСОБА_1 призвели до порушення вимог Дисциплінарного статуту, Статуту внутрішньої служби ЗСУ та невиконання обов`язків за посадою головного сержанта 2 взводу охорони 2 роти охорони військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, в період з 10:00 26.05.2025 по 08:00 28.05.2025 сержант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, під час несення служби на посаді головного сержанта 2 взводу охорони 2 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 (більш точне місце дислокації вказати неможливо через введення на території України воєнного стану), діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, не виконував обов`язки (самоусунувся від виконання обов?язків) головного сержанта 2 взводу охорони 2 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду, що відповідальність за що передбачено ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 30.06.2025р. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, однак надав заяву про відкладення судового засідання, у зв`язку із виконанням службових обов`язків в зоні проведення бойових дій, на підставі чого судове засідання було відкладене на 30.07.2025р.

В судове засідання, призначене на 30.07.2025р. ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, що підтверджено довідкою про доставку повідомлення від 30.06.2025р.

Слід зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008р. «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подання письмових пояснень та заперечень на протокол про адміністративне правопорушення, жодних доказів не надав, тому суддя вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення НОМЕР_4 №11, складеного 28.05.2025р. за ч.3 ст.172-20 КУпАП;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Богатир В.К. від 29.05.2025р. за ч.2 ст.172-15 КУпАП;

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання наркотичної речовини та стану сп`яніння №23 від 26.05.2025р., згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання наркотичної речовини та стану сп`яніння №24 від 27.05.2025р., згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №72 від 19.05.2025р., про призначення на посаду ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 27.05.2025р.;

- рапортом ОСОБА_1 від 26.05.2025р.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.05.2025р., в яких останній підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме: поява військовослужбовця на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду та ч.2 ст.172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тому суддя вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 3 ст.172-20, ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Згідно ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , суддя дійшов висновку, що на нього має бути накладено стягнення у виді штрафу за ч. 3 ст.172-20, ч.2 ст.172-15 КУпАП з урахуванням вимог ст.36 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.172-20, ч.2 ст.172-15 КУпАП .

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення:

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн.

На підставі ст.36 КУпАП, визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан