П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/7815/25

Провадження № 3/185/2739/25

25 липня 2025 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Косюк А. П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №447414 від 07 липня 2025 року, вбачається, що 07 липня 2025 року о 18 годині 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 перебуваючи в сигаретному кіоску здійснювала продаж тютюнової продукції без будь-якої дозвільної документації, яка надає право ведення вказаної господарської діяльності. Зазначені дії органом внутрішніх справ кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час і місце розгляду повідомлялася належним чином.

Захисник адвокат Будьонний В.С. надіслав до суду клопотання, відповідно до якого просив розглянути справу без його участі та ОСОБА_1 , а також просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та докази наявні у матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення, у тому числі передбачених ч. 1 ст. 164 КУпАП, є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно зі ст. 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 працівником поліції, на якого покладено обов`язок щодо збирання доказів по справі, до справи долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №447414 від 07 липня 2025 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП;

- письмові пояснення ОСОБА_2 ;

- рапорт від 07 липня 2025 року;

- квитанція №293;

- відеозаписи, які містяться на диску.

Відповідно до положень ст. 1 та ч. 1 ст. 2 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Частина 1 статті 164 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 164 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення того, що вона 07 липня 2025 року о 18 годині 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 перебуваючи в сигаретному кіоску здійснювала продаж тютюнової продукції без будь-якої дозвільної документації, яка надає право ведення вказаної господарської діяльності. При цьому фабула протоколу не містить в собі посилання на порушення останньою конкретного нормативно-правового акту.

Крім того, відповідно диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини, що регулюються у сфері господарської діяльності.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у здійсненні господарської діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійснення без ліцензії видів господарської діяльності що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми обов`язками в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання, в тому числі, є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи.

У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Натомість, ні протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №447414 від 07 липня 2025 року, ні інші долучені до матеріалів справи документи, не підтверджують провадження ОСОБА_1 господарської діяльності, факту продажу нею тютюнової продукції, а також отримання в результаті такого продажу прибутку. Наявні у матеріалах справи пояснення свідка ОСОБА_2 жодним чином не підтверджують, що саме ОСОБА_1 07 липня 2025 року здійснювала продаж зазначеному свідку тютюнової продукції, та не підтверджують факт отримання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, прибутку від реалізації такого товару.

Також в судовому засіданні було переглянуто відеозаписи, які містяться на диску. При перегляді першого відеозапису тривалістю 03 хвилини 19 секунд встановлено осіб чоловічої та жіночої статі, які підходять до якоїсь будівлі (ні зовнішнього виду, ні назви не можливо встановити), з кимось спілкуються, щось передають та отримують.

При перегляді другого відеозапису, тривалістю 02 хвилини 38 секунд, встановлено особа, яка здійснює відеозйомку, підійшла до фасаду невідомої будівлі та через вікно спілкувалася з жінкою, яка на запитання особи, що здійснює відеозйомку, підтвердила, що вона ОСОБА_1 . Особа, що здійснює відеозйомку повідомила, що на даний момент у ОСОБА_1 на руках немає ліцензії, вона складає протокол, у неї нічого не вилучалось. Те що вона працювала це зрозуміло, знімалося відео. Якщо у неї є документи, щоб принесли до суду. ОСОБА_1 повідомила, що у неї документів немає. Вона зараз працює, перебуває на робочому місці. Чи актуальна документація вона не знає.

Однак, з відеозаписів неможливо встановити за якою адресою та за яких обставин проводилась відеозйомка, особу якою така відеозйомка була проведена, дату та час відеозйомки. У протоколі не вказано технічний засіб яким здійснено відеозйомку.

У зв`язку з наведеним вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним доказом відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, оскільки він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, вважаю, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінується особі.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії") у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи вищенаведене суддя вважає, що докази наявні у матеріалах справи не можуть бути підставою для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому суд за аналогією відповідно до ст. 62 Конституції України, вважає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги, що за наслідками розгляду адміністративного матеріалу, складеного щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, провадження у справі закрито за відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення, вилучене згідно ст. 265 КУпАП майно - підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вилучене, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №447414 від 07 липня 2025 року, майно, після набранням цією постанови суду законної сили, повернути законному володільцю.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга, не була подана протягом десяти днів.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. П. Косюк