Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1433/25
Провадження № 3/945/584/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Лопіна О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 126, ст. 122-4 КУпАП,

встановила:

02 липня 2025 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 в с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, по вул. Перемоги, 107, керував мотоциклом ZS 125J, д/н НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, оскільки посвідчення водія не отримував, а також не мав поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1.а ПДР та п. 2.1г ПДР. Правопорушення об`єднанні відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Крім того, згідно викладених фактичних даних у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №379827 від 03.07.2025, 02 липня 2025 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 в с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, по вул. Перемоги, 107, керуючи мотоциклом ZS 125J, д/н НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, яка сталась між мотоциклом та ВАЗ2101, д/н НОМЕР_2 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до приїзду наряду поліції, чим порушив п.2.10.а ПДР.

Уповноваженою на складання адміністративного протоколу особою, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП, а саме залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Беручи до уваги те, що матеріали про вчинення адміністративних правопорушень за ч. 2 ст. 126 КУпАП та ст. 122-4КУпАП складені відносно однієї особи - ОСОБА_1 та розглядаються одним органом (посадовою особою), уповноваженим на їх розгляд, суд приходить до висновку про необхідність об`єднання вказаних матеріалів в одне провадження.

У судовому засідання ОСОБА_1 винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП визнав та повідомив, що 02.07.2025 у телефонному режимі дізнався, що його бабусі стало погано, тому він взяв мотоцикл та поїхав її відвідати. Підтвердив, що права керування транспортними засобами не має, проте через хвилювання про стан здоров`я бабусі, знехтував правилами дорожнього руху. Рухаючись по вул. по вул. Перемоги в с. Ковалівка, біля будинку № 107, трохи не доїхавши до будинку бабусі, водій автомобіля ВАЗ 2101, який рухався позаду нього у попутному напрямку допустив зіткнення з його мотоциклом, а саме удар прийшовся у задню допоміжну рамку (багажник) мотоцикла передньою правою частиною автомобіля. Від удару мотоцикл посунуло вперед та праворуч та впав разом з водієм. Коли ОСОБА_1 підвівся, водій автомобіля та пасажири стояли біля нього, кричали, що він сам винен, звинувачували його, поки не вийшла бабуся на крики. У подальшому водій автомобіля залишив свій номер телефону, сказав, що відшкодує збитки та поїхав. Ураховуючи те, що ОСОБА_1 себе погано почував, у нього боліло коліно, він вирішив їхати до медичного закладу. Заїхав додому та повідомив батьків про те, що сталось та разом з матір`ю поїхали до лікарні, де і повідомили правоохоронні органи. За таких обставин, вважає, що не залишав місце ДТП, не є винуватцем ДТП, а є потерпілим, була необхідність звернення за медичною допомогою, тому і поїхав. Просив його суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП підтверджується наступними дослідженими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 379802 від 03.07.2025, складеним відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- рапортом ЧЧ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, відповідно до якого надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що в АДРЕСА_2 , військові на автомобілі ВАЗ збили хлопця ОСОБА_1 , 2007 р.н.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

- схемою місця ДТП, на якій графічно зображено місцезнаходження транспортних засобів після ДТП, місце контактування та описано пошкодження транспортних засобів.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху.

Разом з тим, суд зазначає, що положенням ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

Вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Отже, дослідивши письмові матеріали, а також ураховуючи надані пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні, останні не підтверджують того факту, що ОСОБА_1 умисно залишив місце ДТП, яку залишив і винуватець ДТП, а такі дії викликані необхідністю його звернення до медичного закладу за допомогою.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене та беручи до уваги про відсутність доказів в матеріалах адміністративної справи з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі в цій частині на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; ступінь його вини; наслідки, які наступили внаслідок правопорушення, визнання вини та щире каяття, вік правопорушника.

Відповідно до ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

При вирішенні питання про накладення стягнення, суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань, такі правопорушення є небезпечними як для самої особи, яка керує транспортним засобом без відповідного на те права, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху.

Разом з тим, суд враховує мотиви вчинення правопорушення, неповнолітній вік особи, що притягується до відповідальності, наслідки, які настали (потрапляння в ДТП), що самі по собі вже можуть вважатись певним видом покарання та "наукою на майбутнє", визнання винуватості та щире каяття, а тому вважаю за необхідне до неповнолітнього ОСОБА_1 застосувати такий захід впливу, як попередження, яке за своєю суттю є офіційним осудженням ОСОБА_1 та вчиненого ним діяння, здійсненим від імені держави, і слугуватиме попередженню вчинення ним правопорушень у майбутньому.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. У даному випадку порушник є неповнолітньою особою, до якої застосовуються заходи впливу, тому судовий збір не сплачується.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 13, 24, 36, 40-1, 122-4, 126, 245, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

Справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП (справа № 945/1433/25; провадження № 3/945/584/25), за ст. 122-4 КУпАП (справа № 945/1434/25; провадження № 3/945/585/25) об`єднати в одне провадження. Об`єднаній справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 присвоїти номер 945/1433/25; провадження № 3/945/584/25.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП захід впливу у виді попередження.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченогост. 122-4 КУпАП (справа №945/1434/25).

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Олена ЛОПІНА