Справа № 214/6279/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 липня 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого Шемета І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 18.06.2025 о 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , вчинила дії психологічного характеру відносно співмешканця громадянина ОСОБА_2 , а саме виражалася нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, чим своїми діями скоїла домашнє насильство.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе у вчиненні правопорушення не визнала. Суду пояснила, що вона разом з ОСОБА_2 проживають 15 років разом. Мали двох дітей: сина та доньку. Донька померла від невиліковної хвороби. Після цього стосунки між нею та потерпілим погіршилися, почалися сімейні сварки. За час спільного проживання ними була куплена квартира для потреб їхньої сім`ї. Однак, ОСОБА_2 не визнає, що це їхня спільна сумісна власність, постійно виганяє її з квартири, не дає користуватися меблями та іншими побутовими речами повноцінно. На розгляді суду перебуває спір щодо поділу квартири. 18.06.2025 між нею та потерпілим зав`язалася словесна перепалка щодо користування меблями. Вони один одного обзивали, виражалися нецензурною лайкою. Вважає, що 18.06.2025 ОСОБА_2 навмисно викликав поліцію, щоб на неї склали протокол для можливості маніпулювати нею для розгляду іншого спору в суді. Жодного насильства до потерпілого вона не вчиняла. Зляканим та беззахисним ОСОБА_2 під час сварки не був. Навпаки, кричав на неї нецензурною лайкою, виганяв з дому. Просила справу закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки жодного насилля в сім`ї не було, а лише звичайний побутовий конфлікт.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 його колишня співмешканка. За час спільного проживання він придбав квартиру, яка належить йому. У них дійсно було двоє дітей, однак донька померла. Після цього відносини між ними погіршилися та зіпсувалися. Він не бажає проживати разом з ОСОБА_1 . Однак, остання не реагує на його слова, не переїжджає до іншого житла, а продовжує жити разом з ним в квартирі. 18.06.2025 близько 21.00 у них виникла сварка. Він попросив ОСОБА_1 забрати речі з його шафи. Остання у відповідь почала його ображати нецензурною лайкою, погрожувати йому. Чим вчинила домашнє насильство відносно нього. Просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненому неї правопорушенні.

Представник потерплого, адвокат Ігор Шемет, в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя та просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти не неї стягнення в межах санкції статті.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 864594 від 18.06.2025, працівниками поліції додано: рапорт про надходження повідомлення зі служби 102, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ..

Потерпілий ОСОБА_2 надав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису з фіксацією конфлікту між ним та ОСОБА_1 , як доказу на підтвердження вини останньої, в судовому засіданні дане клопотання було задоволене матеріали долучені.

В судовому засіданні, разом з учасниками процесу, досліджений відеозапис наданий потерпілим ОСОБА_2 .

При досліджені вище вказаного відеозапису встановлено, що зафіксовані події відбуваються в спальній кімнаті в квартирі де мешкають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . На відеозаписі чітко видно, що сварка розпочинається через наявні протиріччя між її учасниками щодо того де слід кожному з них зберігати особисті речі. ОСОБА_1 стверджуєш, що права половина шафи належить їй, а лівою має користуватися ОСОБА_2 . Так як шафа була придбана під час їхнього спільного проживання як чоловіка та дружини. ОСОБА_2 вимагає щоб ОСОБА_1 забрала всі свої речі та залишила квартиру, так як квартира належить йому особисто і всі меблі належать йому. Під час сварки її учасники починають кричати одне на одного та висловлюватися нецензурною лайкою.

При цьому судом, при аналізі поведінки потерпілого та загальної ситуації, що відбувається на відеозаписі, встановлено, що потерпілий ОСОБА_2 не відчуває страху перед ОСОБА_1 , не перебуває в пригніченому стані та не побоюється за свою безпеку, здоров`я, життя. На це вказує характер сварки та його поведінка, зокрема: коли ОСОБА_1 починає з ним сваритися, останній демонстративно «нависає» домінує над нею, дивиться зверху вниз демонструючи свою чоловічу природну міць та силу і непохитність, та з нецензурною лайкою каже останній щоб вона забрала свої речі та пішла з його квартири ( ОСОБА_2 фізично є більшим та сильнішим за ОСОБА_1 ). Що вказує на ту обставину, що воля до спротиву у ОСОБА_2 не подавлена, він поводиться вільно, не скуто, без жодних перепон продовжує перепалку та відчуває себе головним в цій ситуації, намагається принизити честь та гідність ОСОБА_1 користуючись своїм привілейованим становищем власника квартири, з одночасним застосуванням маніпуляцій своїми фізичними та вольовими здібностями.

З викладеного слідує, що 18.06.2025 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулася побутова сварка, під час якої потерпілий ОСОБА_2 не проявляв емоційної невпевненості або страху.

Як зазначено у ст.ст. 251, 256 КУпАП, обов`язок щодо належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина перша ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, відеозапис, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, його представника, суд вважає, що обсяг наданих та здобутих у ході судового засідання доказів в своїй сукупності не доводить винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення нею такого правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В свою ж чергу, в судовому засіданні встановлено, що сварка між колишніми співмешканцями виникла в ході з`ясування питання щодо розподілу спільно нажитого майна. Жодної шкоди здоров`ю потерпілому не завдано.

При цьому, конфлікт, який склався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психологічному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 18.06.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Згідно з ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст. 40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 173-2, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Сіденко С.І.