Справа № 441/674/25 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н. І.
Провадження № 33/811/957/25 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Каралюс Вікторії Михайлівни на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 12 червня 2025 року,

з участю правопорушника - ОСОБА_1 ,

захисника правопорушника - адвоката Сторонського І.О.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.124 та ч.2 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення за більш тяжке правопорушення - ч.2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 02 квітня 2025 року о 17 год. 40 хв., на вул. Майдан Гайдамаків, 30 в м. Городок, у порушення п.п. 1.5 «а»; 13.3 ПДР України, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» н.з. НОМЕР_1 не був уважним за кермом, не стежив за зміною обстановки, що спричинило зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами та особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, повторно, 02 квітня 2025 року о 17 год. 40 хв. на вул. Майдан Гайдамаків, 30 в м. Городок, Львівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Каралюс В.М. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необгрунтованою, прийнятою з неправильним застосуванням норм процесуального права, невідповідністю висновків, у рішенні суду, фактичним обставинам справи. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , так як останній позбавлений права керування. Акцентує увагу на те, що автомобілем марки «Volkswagen Transporter» н.з. НОМЕР_1 керував його батько - ОСОБА_3 . Звертає увагу на те, що відеозапис події неповний, що унеможливлює відтворити всю подію, яка мала місце 02 квітня 2025 року.

Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника - адвоката Сторонського І.О. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшла до вірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст. 130 КУпАП, який грунтується на сукупності досліджених та перевірених судом доказів.

Такий висновок суду першої інстанції, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у постанові, обгрунтований наявними в матеріалах справи доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 288932 та серії ЕПР1 № 288939 від 02 квітня 2025 року, де викладені фабули вчинених правопорушень; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч.4 ст. 126 КУпАП; схемою місця ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти і дані про обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, також охарактеризовано пошкодження транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, та іншими матеріалами справи, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що докази по справі є належними, допустимими, а також достатніми, для підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта в частині недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання правопорушником своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.

Щодо покликань апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданих відеозаписів, на таких відображено момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, твердження адвоката Каралюс В.М. в апеляційній скарзі про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції враховуючи дані про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступенем тяжкості вчинених ним правопорушень, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення із врахуванням положень вимог ст. 36 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Каралюс В.М. - залишити без задоволення, а постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 12 червня 2025 року стосовно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.