Справа № 538/1306/25
Провадження № 3/538/442/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2025 року м.Лохвиця
Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Кунець М.Г., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Короті Романа Олександровича (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лохвиця адміністративний матеріал, що надійшов з ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, не працюючої, місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КодексуУкраїни про адміністративне правопорушення,
Опис обставин справи, установлених під час судового розгляду.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 775791 від 12.07.2025 вбачається, що 12 липня 2025 року о 07 годині 53 хвилини, на автодорозі поблизу с.Синецьке - с. Ісківці, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_2 , не виконала вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маяка синього та червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушила п. 2.4. та п. 8.9 а ПДР України.
Вказані дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дії останньої кваліфіковано за частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП).
Диспозицією частини 1 статті 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Відповідно до пункту 2.4 Правил дорожнього руху України: «на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил».
У відповідності до вимог пункту 8.9 ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП з об`єктивної сторони полягає у невиконанні водіями вимог працівника поліції, а водіями військових
транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, про зупинку транспортного засобу, що є формальним складом, тому з суб`єктивної сторони визначається наявністю вини у формі прямого умислу.
Ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до вчинення інкримінованого правопорушення.
Під час складання протоколу ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені статтею 268 КУпАП, та зміст статті 63 Конституції України, зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення вона не надавала, дії працівників поліції не оскаржувала.
В судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Коротя Р.О. просив закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що з відеозапису поліцейського вбачається, що останній не направляв сигнальний диск на транспортний засіб ОСОБА_1 , що спростовує підтвердження здійснення вимоги про зупинку, а також сигнальним диском не вказувалося місце зупинки. Також, з відео вбачається, що поліцейський розміщується на іншій смузі руху ніж та по якій рухався транспортний засіб Honda Accord та здійснює переміщення сигнального диску по вертикалі зверху вниз в порушення п. 8.9 «а» ПДР України без вказування на жодні транспортні засоби. Запис з незрозумілих причин переривається і поновлюється вже після того як транспортний засіб поліції під`їхав до транспортного засобу ОСОБА_1 , який є зупиненим та не рухається. Поліцейські, стверджуючи неодноразово, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом до його зупинки, склали протокол про адміністративне правопорушення саме на неї - на особу, що за їх же переконанням не керувала транспортним засобом.
Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Обов`язковою умовою, відповідно до положень КУпАП, притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.
При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні й точні відомості про вчинене правопорушення і його кваліфікацію, що має значення для правильного вирішення справи.
За нормою статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.
Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Відповідно до цієї норми адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.
Заслухавши захисника ОСОБА_1 , адвоката Коротю Р.О., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, а також додані до нього матеріали, а саме: відеозапис на DVD -диску, наданий працівниками поліції, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 12.07.2025, відеозапис, оглянутий за клопотанням захисника Міщук А.Ю. в судовому засіданні, суд не вбачає доказів, що вказують на те, що ОСОБА_1 порушила п. 2.4. та п. 8.9 а ПДР України.
З оглянутого в судовому засіданні відеозапису, який проводився працівником поліції, відображено, як поліцейський не направляв сигнальний диск на жоден транспортний засіб, в тому числі і на транспортний засіб, що належить ОСОБА_1 , що спростовує підтвердження здійснення вимоги про зупинку та сигнальним диском не вказувалося місце зупинки. Поліцейський розміщується на іншій смузі руху, ніж та по якій рухався транспортний засіб Honda Accord та здійснює переміщення сигнального диску по вертикалі зверху вниз, в порушення п. 8.9 «а» ПДР України.
Крім того, після здійснення зазначеного некоректного та неправомірного переміщення сигнального диску, відеозапис з незрозумілих причин переривається. Із долученого до матеріалів справи відео не вбачається за можливе встановити, хто керував транспортним засобом та перебував за кермом.
Таким чином, суду надано протокол про адміністративне правопорушення та диск з відеозаписом, з якого не можливо встановити факт переслідування правопорушника та факт первинної відмови у зупинці. Будь-які інші беззаперечні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, що позбавляє суд можливості дійти однозначного висновку про її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі кваліфікацію адміністративного правопорушення, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Під час дослідження матеріалів справи, з урахуванням пояснень та наданих суду доказів, судом встановлено, що дані викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, а саме того, що ОСОБА_1 допустила невиконання вимог працівника поліції про зупинку.
Оскільки, матеріали справи не містять доказів невиконання ОСОБА_1 вимог поліцейського про зупинку, тому суд вважає, що відсутній склад адміністративного правопорушення за частиною першою статті 122-2 КУпАП, в зв`язку із чим провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за частиною першою статті 122-2 КУпАП слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 122-2, 247, 283-285, 289, 294 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
1.Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
2. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.
Суддя Мирослава КУНЕЦЬ