28.07.2025 Провадження по справі № 3/940/300/25
Справа № 940/752/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2025 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Самсоненко Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з батальйону 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 310186 від 24.04.2025: 24.04.2025 о 01 год. 21 хв., с. Одайпіль, пров. Миру, 32 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Москвич, державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за згодою водія за допомогою Alcotest Drager 6820 ARHK-0514, результат огляду позитивний 1.92% (проміле), тест № 04893. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога категорично відмовився.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Порхун О.П. з обставинами викладеними у протоколі не погодились зазначивши, що вони не підтверджені належними та допустимими доказами та об`єктивно спростовуються матеріалами справи. Вважають, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він не керував автомобілем Москвич, державний номерний знак НОМЕР_2 , а тому просять закрити провадження в справах на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, захисник ОСОБА_1 - адвокат Порхун О.І. скерувала до суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, яке обґрунтувала серед іншого тим, що на відеозаписах, які є в матеріалах справи відсутній факт руху та зупинки працівниками поліції автомобіля Москвич державний номерний знак НОМЕР_2 , а також керування ним ОСОБА_1 .

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвокатки Порхун О.І. показання свідків, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, дійшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, відповідно до чинного законодавства, під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежного від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Тобто, одним з основних елементів є керування особою транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Порхун О.П. заперечили факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , вказавши, що він перебував в салоні автомобіля та поряд із ним, але будь-яких дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух не вчиняв.

Так, матеріали справи не містять достатньої кількості доказів, які б вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало б поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 чи будь-яким іншим способом самі безпосередньо виявили факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Так, із досліджених судом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських встановлено, що автомобіль Москвич припаркований на узбіччі дороги в с. Одайпіль без жодних ввімкнених світлових покажчиків, за кермом якого ніхто не перебуває, в салоні автомобіля знаходиться група молоді.

Тобто, із зазначеного відеозапису вбачається, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб, а під`їхали до припаркованого автомобіля за кермом якого ніхто не перебував.

Допитані судом свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 показали, що вони разом із ОСОБА_1 знаходились в салоні автомобіля Москвич, який належить їх товаришу, автомобіль стояв на обочині дороги в с. Одайпіль із вимкненим двигуном, ОСОБА_1 сидів на задньому пасажирському сидінні, до них під`їхали працівники поліції та почали з`ясовувати хто із присутніх в автомобілі був за кермом та звідки вони приїхали.

Наведені показання свідків повністю узгоджуються із записами з нагрудних камер поліцейських.

Допитані судом працівники патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, що вночі 24.04.2025 вони патрулювали територію Тетіївської територіальної громади, а саме с. Одайпіль, при в`їзді до цього населеного пункту серед житлових будинків побачили відблиск світла і зрозуміли, що це може їхати автомобіль, поїхали на світло, вже за яром побачили припаркований автомобіль АЗЛК, біля якого стояла група молодих людей, які, на їхню думку, знаходились в стані алкогольного сп`яніння, та вони почали з`ясовувати хто із них ним керував.

Також працівник патрульної поліції ОСОБА_5 вказав, що рух автомобіля не зафіксовано, оскільки на той момент в службовому автомобілі не працював відеореєстратор.

Тобто працівники патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду підтвердили, що факту зупинки транспортного засобу не було, вони під`їхали до припаркованого автомобіля на узбіччі дороги.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які підтверджували б обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні, а тому суд позбавлений можливості перевірити обставини справи в частині того, чи дійсно ОСОБА_1 керував або не керував транспортним засобом під час його виявлення працівниками поліції.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд дійшов до висновку, що при розгляді справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Таким чином, правові підстави для проведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння інших осіб, які не керують транспортними засобами, відсутні, оскільки саме перебування всередині салону автомобіля, навіть на водійському сидінні, не доводить факт керування останнім транспортним засобом, внаслідок чого встановлення, що особа перебуває в салоні авто в стані алкогольного сп`яніння, без зафіксованого факту керування особою транспортним засобом не регламентується підпунктом пункту 2.9а ПДР України, а тому не може мати наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на те, що матеріалами адміністративної справи не підтверджується факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , обставини, викладені у протоколі, не доведені належним способом доказування, приймаючи до уваги те, що на орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення покладено обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, слід дійти висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 310186 від 24.04.2025, складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

постановив :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області.

Суддя Р.В. Самсоненко