Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Басюка Олександра Петровича на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Басюк О.П. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним у матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що вина у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, оскільки матеріали справи не містять доказів керування ним автомобілем, яким фактично керувала його знайома ОСОБА_2 , а тому його необґрунтовано притягнуто до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та задоволення

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №569/6914/25 Суддя в суді І інстанції Крижова О.Г.

Провадження № 33/4815/486/25 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, з метою допущення останнього до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №275297 від 18.03.2025 року вбачається, що 18 березня 2025 року, близько 22 год. 43 хв., в м. Рівне, по вул. Захисників Маріуполя (Костромська), 42, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 328D», р.н. НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, а саме: не отримував посвідчення водія відповідної категорії.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.1А Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Статтею 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Зокрема, ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлено, що повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП полягає, зокрема, у керуванні транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Частина 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосується керування транспортним засобом особою, яка не має права на керування таким транспортним засобом, тобто не має відповідного посвідчення водія, або керує транспортним засобом, не передбаченим у посвідченні водія.

Доведення факту керування транспортним засобом у таких випадках, як правило, здійснюється на підставі свідчень свідків, записів з камер відеоспостереження та бодікамер працівників поліції, а також на підставі інших доказів, зібраних уповноваженими органами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо винуватості особи у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання) поза розумним сумнівом.

Такий стандарт доведення означає, що сукупність обставин справи, встановлені під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і особа, якій ставиться воно у провину, є винною в його вчиненні.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

При цьому, оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності ( постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17).

У ході апеляційного провадження справи, стороною захисту доводиться, що ОСОБА_1 не здійснював фактичного керування автомобілем, а його водієм була ОСОБА_2 ..

У судовому засіданні апеляційного суду, будучи під присягою, ОСОБА_2 визнала даний факт та пояснила, що насправді вона керувала автомобілем «BMW 328D», р.н. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія. Під час руху, вона помітила, що за нею рухається патрульний автомобіль із увімкненими проблисковими маячками червоного кольору. У зв`язку з цим, вона зупинилася і почала просити ОСОБА_1 щоб він зайняв місце водія, адже притягнення її до адміністративної відповідальності буде мати негативні для неї наслідки в університеті, де вона навчається, а також у відносинах із батьками. ОСОБА_1 на дане прохання погодився і користуюсь можливістю, адже працівники поліції не відразу підійшли до їхнього автомобіля, вона пересіла на місце пасажира, а ОСОБА_1 на місце водія.

У свою чергу, ОСОБА_1 підтвердив дані обставини та додатково пояснив, що рішення про фактичне визнання факту керування автомобілем було ним прийняте, враховуючи роз`яснення працівником поліції правових наслідків складання стосовно нього протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП, який впевнено запевняв, що оскільки він не отримував посвідчення водія, то суд не буде позбавляти його права керування транспортними засобами, а з врахуванням відсутності обтяжуючих обставин накладе адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу, який ОСОБА_2 обіцяла сплатити. Також наголосив, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості надати суду дані пояснення.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції підтверджуються наведені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 обставини, зокрема, в частині можливості здійснити непомітне пересідання в автомобілі водія/пасажира та надання патрульним необґрунтованих роз`яснень про відповідальність за результатами розгляду протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП, які ним надавалися до фактичного його складання.

При цьому, апеляційний суд констатує, що такими діями працівник поліції фактично вийшов за межі своїх повноважень. Надані ним роз`яснення щодо потенційного рішення судового органу не містять правового підґрунтя, фактично вводили ОСОБА_1 в оману, що могло вплинути на його волевиявлення при вчиненні тих чи інших дій на місці зупинки.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Враховуючи, що матеріали даної справи та встановлені обставини "поза розумним сумнівом" не свідчать, що водієм автомобіля був саме ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до переконання, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі не знайшли свого підтвердження.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

За таких обставин, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Басюка Олександра Петровича про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Басюку Олександру Петровичу строк апеляційного оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Басюка Олександра Петровича задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.С. Шимків