Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/2317/25
Провадження № 3/553/724/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.07.2025м. Полтава

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Крючко Н. І.,розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості ініціатором складення протоколу не надані, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року до Подільського районного суду міста Полтави надійшов доопрацьований матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП України.

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №341440, який складений від 25 травня 2025 року о 17 год 36 хв (далі Протокол), у м. Полтаві по вул. Гайового 7 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SPARK SP250P-2 НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, був зупинений шляхом блокування за адресою: м. Полтава, пров. Товарний 12, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху (далі ПДР) невиконання водіями вимог про зупинку; п. 8.9.б ПДР порушення вимог зупинки працівником поліції, поданої за допомогою увімкненого проблискового маячка, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, направив до суду заяву, в якій прохав розгляд матеріалу проводити за його відсутності, вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та прохав суворо не карати.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», зазначив, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. (Рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» № 3236/03 від 03 квітня 2008 року).

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши Протоколи та матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

При цьому, згідно з п. 8.9.б ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 122-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до Протоколу (а. с. 1) ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SPARK SP250P-2 НОМЕР_1 ,у м. Полтаві по вул. Гайового 7, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, був зупинений шляхом блокування за адресою: м. Полтава, пров. Товарний.

До матеріалів справи також додано Картку обліку адміністративного правопорушення від 25 квітня 2025 року (а. с. 2), що складені відносно ОСОБА_1 та де відображені: дата та час вчинення останнім адміністративного правопорушення, відомості про особу, що його вчинила, транспортний засіб та його власника та ін.

Судом сприймається як належний та допустимий доказ по справі Рапорт командира взводу №1 роти №1 БУПП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції Сімонова О. О. (а. с. 9) про доручення до матеріалів справи відео з бодікамери №470027 та реєстратора від 25 травня 2025 року, на виконання постанови Подільського районного суду міста Полтави від 05 червня 2025 року (а. с. 6).

Так, Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року №100 затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них».

Відповідно до п. 3.3 нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна використовуватися працівниками патрульної поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди, перевірці документів, арешті або затримання особи, поверхневому огляді, загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї, при наданні допомоги особам, у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Зі змісту відеозапису з бодікамери поліцейського №470027 та відео з реєстратора службового автомобіля патрульної поліції (а. с. 10), що був досліджений судом, та який суд сприймає як належний та допустимий доказ по даній справі, слідує, що мотоцикл темного кольору рухається по населеному пункту, якого наздоганяє автомобіль поліції та видно проблискові маячки синього і червоного кольору на поліцейському автомобілі, що відбиваються на капоті автомобіля. На вимогу зупинити транспортний засіб, чоловік, що перебував за кермом, ніяким чином не відреагував, на що працівниками поліції транспортний засіб був зупинений шляхом блокування. Мотоцикл, який наздоганяли поліцейські на службовому автомобілі, виявився мотоцикл марки SPARK SP250P-2 НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , факт якого також підтверджується з безпосереднього спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, у ході якого останній жодним чином не спростовує своєї причетності до керування транспортним засобом SPARK SP250P-2 НОМЕР_1 .

Таким чином, наведені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі. Доказів, які б спростовували наведені в Протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані вірно та в них вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП України.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст. 23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 2 КУпАП України, суд враховує характеристику його особи, його поведінку, як під час вчинення адміністративних правопорушень, так і після цього, ставлення до скоєного, зокрема що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому,його дії не призвели до тяжких наслідків, суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, вважаючи, що це буде достатнім та необхідним для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Частиною 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 122- 2 КУпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 на підставі адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн (сто п`ятдесят три гривні).

Стягнути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 00020, ).

Роз`яснити що штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня винесення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо така скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги, постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Подільського районного

суду міста Полтави Н. І. Крючко