Справа № 740/3390/25
Провадження № 3/740/1110/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 липня 2025 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., за участю секретаря судового засідання Мартиненко Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

12.06.2025 о 17 год. 28 хв. в селищі Лосинівка по вул. Троїцька, 18, водій ОСОБА_1 керував скутером Мустанг д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер», результат тесту 2.24‰, чим порушив п.2.9 «а» ПДР.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідмлений належним чисном, клопотань про відкладення від нього не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 достовірно було відомо про місце розгляду справи, він був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи саме Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, його поведінка на думку суду свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою. Таким чином, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до наступного.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, закріплено у ст.266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №843396 від 12.06.2025 ОСОБА_1 керував скутером в стані алкогольного спяніння, що підтверджується, відеозаписом доданим до матеріалів, відповідно до якого, зафіксовано проходження водієм огляду за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результатом тесту № 438 2.24 ‰, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, заперечення з приводу результату огляду, водієм не висловлювались, направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, за яким огляд не проводився.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП має наслідком адміністративну відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.06.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП. Згідно із вказаною постановою судом встановлено, що 19.05.2024 о 12 год. 03 хв. у с. Лосинівка ОСОБА_1 керував скутером FD 50 QT-17, який не зареєстрований у встановленому законодавством порядку, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці; від проходженя огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер» та у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

Відомості про інші постанови, якими ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, доказів вчинення ОСОБА_1 повторно протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять, оскільки попереднє правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП вчинено ним 19.05.2024, а правопорушення за фактом якого проводиться розгляд у даній справі 12.06.2025, тобто більш ніж через рік, у зв`язку з чим кваліфікуюча ознака повторності протягом року відсутня.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у п.3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення .

У п.3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У п.21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21.02.1984, п.53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей ст.6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ч. 3 ст. 337 КПК України).

Таким чином, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

На підставі викладеного суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки особі, що скоїла адміністративне правопорушення, необхідно призначити стягнення необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом необхідно приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.06.2024.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» 605 грн. 60 коп. судового збору підлягають стягненню із ОСОБА_1 в дохід держави.

Керуючись ст.ст.33, 221, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя

ухвалила:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч.3 ст.30 КУпАП, до стягнення, призначеного ОСОБА_1 за даною постановою, приєднати невідбуту частину стягнення відповідно до постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.06.2024 за ч.2 ст.130 КУпАП та остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років 2 місяці 9 днів.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA0025001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Строк звернення постанови до виконання три місяці.

Оригінал платіжних документів про сплату штрафу необхідно надати Ніжинському міськрайонному суду Чернігівської області або направити поштою за адресою: вул. Шевченка, 57А, м.Ніжин, Чернігівська область, 16600.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня прийняття постанови.

Суддя Т.О.Гагаріна