Справа № 444/497/25
Провадження № 3/444/385/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Козакевича Р. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України 01 вересня 2016 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ЕПР1 № 233836 від 30 січня 2025 року ОСОБА_1 29 січня 2025 року о 21 год. 40 хв. на автодорозі М 09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська,138 км 500 м керувала транспортним засобом Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 471384, 471919, чим порушила п. 2.5 ПДР- відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином.

Cуд вважає, що справу може бути розглянуто без участі ОСОБА_1 , оскільки є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, крім того вона подала письмові пояснення на адресу суду, також в судовому засіданні є присутній захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 вказала, що зі змістом протоколу, викладеним у протоколі не погоджується, оскільки незважаючи на те, що вона дійсно 29 січня 2025 року о 21 год. 40 хв. на автодорозі М 09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська,138 км 500 м керувала транспортним засобом Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_2 та вчинила ДТП, однак в стані алкогольного сп`яніння не перебувала, оскільки ні 29 січня 2025 року, ні навіть 28 січня 2025 року спиртних напоїв не вживала, в неї не було жодних ознак алкогольного сп`яніння.

Також про жодну ознаку алкогольного сп`яніння працівники поліції їй не зазначали, що підтверджується представленими відеозаписами, які долучені до матеріалів справи.

Наголосила, що навіть з представлених відеозаписів не вбачається, що в неї було порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, тобто дані ознаки чітко спростовуються навпаки відеозаписами.

Крім того просить врахувати, що вона була учасником ДТП, вдарилася головою, перебувала в стресовій ситуації, тобто не до кінця спочатку усвідомлювала всі обставини, які відбулися, оскільки розуміла, що Бог миливав в першу чергу її пасажира від летальних наслідків.

Звісно, що наявність чи відсутність запаху з ротової порожнини відеозапис не відображає, однак просить врахувати, що упродовж 4 (чотирьох) годин, від моменту початку відеозапису та до його завершення працівники поліції, в тому числі і поліцейська Семенишин Ірина Ярославівна, яка склала протокол за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ні разу не заявила до неї про те, що чути запах алкоголю з порожнини рота.

Крім того на запитання працівника поліції, чи вживала вона спиртні напої, чітко відповіла, що ні, що також є зафіксованим на відеозаписах.

Стверджує, що працівник поліції на початку запропонував їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу «Драгер».

Вона відповіла спочатку, що пройде такий огляд, хоча не розуміла підстав для проведення огляду, перебувала в шоковому стані.

В подальшому візуально знайомий їй чоловік почав говорити, щоб вона не проходила огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу «Драгер», на що вона працівникам поліції повідомила, що відмовляється від огляду на місці, бо так їй підказують люди.

При цьому працівники поліції їй навіть не пропонували пройти огляд в медичному закладі.

В подальшому, коли частково відійшла від стресу та шоку, отримавши підказку зі сторони її співробітника, що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції, це може бути розцінено як визнання нею перебування в стані сп`яніння та автоматичне складення протоколу за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вона висловила бажання пройти огляд на стан сп`яніння, однак працівник поліції ще задовго до початку складення протоколу заявив іншому поліцейському, що вже пізно їй проходити огляд, оскільки вона раніше відмовилася, тобто проігнорував її слова.

При цьому просить звернути увагу, що працівники поліції навіть не намагалися додатково врахувати її стан, а саме отримані тілесні ушкодження, удар в голову, не до кінця правильне розуміння обставин та не пояснювали саму процедури проходження огляду, чіткі наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Наголошує, що вона висловила бажання пройти огляд ще за близько 3 (три) години до початку процедури складення протоколу відносно неї за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому працівники поліції не пропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі,

Просить справу про адміністративне правопорушення про її, ОСОБА_1 , притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Козакевич Ростислав Васильович подав на адресу суду письмове клопотання, яке підтримав в судовому засіданні, про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер», навпаки ще задовго до початку процедури складення протоколу висловила бажання пройти огляд, крім того не відмовлялася від проходження огляду в медичному закладі, їй працівниками поліції навіть не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі.

Наголошує на конкретним фрагментах відеозапису, які, на думку захисника, підтверджують те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння лише на місці за допомогою технічного засобу «Драгер», як вони стверджували «продути», при цьому ні разу не пропонували їй пройти огляд в медичному закладі.

Крім того не врахували, що ще задовго до складення протоколу ОСОБА_1 заперечувала вживання спиртних напоїв, навіть в один момент висловлювала бажання пройти огляд на стан сп`яніння, однак працівник поліції (особа чоловічої статі) вважав, що вже пізно, оскільки вона раніше відмовилася.

При цьому адвокат наголошує, що ОСОБА_1 висловила бажання пройти огляд ще за близько 3 (три) години до початку процедури складення протоколу відносно неї за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, що чітко зафіксовано на відеозаписах, в матеріалах справи відсутнє направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Захисник зазначає, що протокол складений з грубими порушеннями, матеріали справи містять суперечливі дані, а головне порушено процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що встановлена ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України, 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, що тягне недійсність такої, оскільки конкретні фрагменти відеозаписів, про які ним вказано, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, навпаки вона висловлювала навіть ще до початку процедури складення протоколу за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення бажання пройти огляд на стан сп`яніння навіть на місці, тобто за допомогою технічного засобу, однак працівник поліції проігнорував її бажання пройти огляд, фактично на власний розсуд протрактував таке її бажання як висловлене запізно, незважаючи на те, що ОСОБА_1 заперечувала вживання спиртних напоїв, перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Вивчивши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію її захисника, дослідивши клопотання адвоката про закриття провадження у справі, проаналізувавши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема представлені відеозаписи, дослідивши докази кожен окремо та їх в сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для з`ясування всіх обставин справи, повноти розгляду справи судом було детально досліджено протокол про адміністративне правопорушення, а також відеозаписи, які долучені до матеріалів справи, проаналізовано такі з врахуванням пояснень ОСОБА_1 та її захисника.

Так з відеозапису під назвою «сlip 1», камера 471384, реальний час зафіксований на відеозаписі починаючи з 22:10:25 год., вбачається, що на запитання працівника поліції «Ви нічого не вживали?», ОСОБА_1 чітко відповіла: «Ні».

Аналогічне зафіксовано на відеозаписі під назвою «сlip 17», камера 471918, тобто камера іншого працівника поліції.

На відеозаписі під назвою «сlip 3», камера 471384, реальний час зафіксований на відеозаписі починаючи з 22:32:28 год. до 22:33:00 год. , працівник поліції запитує, чи вживала ОСОБА_1 сьогодні алкогольні напої, чи пройде тест, вона чітко відповіла, що ні, тобто не вживала, звичайно, що пройде тест.

Лише в подальшому після підказок зі сторони невстановленої особи, чоловіка, який почав кричати щоб ОСОБА_1 не проходила тест, вона сказала працівнику поліції, що їй радять зі сторони не проходити тест на стан сп`яніння, тому відмовляється.

З відеозапису під назвою «сlip 3», камера 471384, реальний час зафіксований на відеозаписі починаючи з 22:34 год., вбачається, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу, вона відмовилася від цього і зазначила, що, як підказують їй люди зі сторони, тому вона відмовляється.

На відеозаписі під назвою «сlip 4», камера 471384, час починаючи 22:54:40 год. чітко зафіксовані слова про те, що ОСОБА_1 буде продувати, тобто проходити огляд на стан сп`яніння, на що працівник поліції відповідає, що вже відмовилася.

При цьому суд враховує, що бажання ОСОБА_1 продувати в технічний засіб було висловлене 22:54 хв., тобто ще задовго до початку процедури складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки з даного протоколу чітко вбачається, що складення такого було розпочато о 01 год. 45 хв. 33 секунді, тобто суд констатує, що ще за близько 3 (три) години до початку складення протоколу ОСОБА_1 висловила бажання продути в технічний засіб.

На відеозаписі під назвою «сlip 7», камера 471384, час 23:31, зафіксовано як поліцейська (особа жіночої статі) стверджує, що переживає за 130, запитує працівника поліції (особу чоловічої статі), чи ще раз запитати ОСОБА_1 за проходження, на що працівник поліції (чоловік) відповідає «вона відмовилася», тобто відразу працівник поліції надалі стверджує, що ОСОБА_1 раніше відмовилася.

На відеозаписі під назвою «сlip 10», камера 471384, час 00:24:20 чітко зафіксований голос працівниці поліції жіночої статі, яка запитує іншого працівника поліції чоловічої статі про те, чи він може перевірити все, що вона склала, тобто протокол за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення щоб вона його роздрукувала і щоб почала «130 робити».

Дальше працівник поліції (чоловік) читає протокол за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З відеозапису під назвою «сlip 10», камера 471384, час 00:25 год.- 00:27 год. вбачається, що працівники поліції надалі обговорюють ДТП і складають матеріали справи по ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На відеозаписі «сlip 14», камера 471384, працівник поліції (чоловік) зазначає, що попробує зробити 130 і розпочинає складати протокол за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому суд наголошує, що складачем протоколу в самому документі зазначена поліцейська (особа жіночої статі).

На відеозаписі під назвою «сlip 15», камера 471384, час 01:31:20 год. зафіксовано, що поліцейська (особа жіночої статі) зазначає, що ОСОБА_1 буде відмовлятися від підпису, тобто що вона не погоджується на 130.

З відеозапису під назвою «сlip 15», камера 471384 , час 01:36 год, вбачається, що поліцейський (особа чоловічої статі) сам вказує, що не розуміє, чому ОСОБА_1 відмовилася продувати.

На відеозаписі під назвою «сlip 19», час 22:34:10 сама поліцейська (особа жіночої статі) сказала, що ОСОБА_1 , сказала, що погоджується пройти, на що працівник поліції (особа чоловічої статі) каже « ОСОБА_2 відмовилася, хоча їй було запропоновано декілька разів» після цього кладе технічний засіб в ящик (22:38 год).

На відеозаписі під назвою «сlip 31», час 01:33 год. зафіксовано оголошення та ознайомлення із протоколом, при цьому суд враховує, що працівники поліції не зачитували фабули.

Тобто детально проаналізовані та досліджені відеозаписи підтверджують те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння лише на місці за допомогою технічного засобу «Драгер», як вони стверджували «продути», при цьому ні разу не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі.

Крім того працівники поліції не врахували, що ще задовго до складення протоколу ОСОБА_1 заперечувала вживання спиртних напоїв, висловлювала бажання пройти огляд на стан сп`яніння, однак працівник поліції (особа чоловічої статі) вважав, що вже пізно, оскільки вона раніше відмовилася.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 висловила бажання пройти огляд ще за близько 3 (три) години до початку процедури складення протоколу відносно неї за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, що чітко зафіксовано на відеозаписах.

Доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 матеріали справи не містять, навпаки її пояснення фактично підтверджуються дослідженими відеозаписами, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2, 3, 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України, 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі- Інструкції) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Суд враховує, що всупереч зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ознакам алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, працівники поліції про жодну ознаку алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не зазначали, що підтверджується дослідженими відеозаписами, які долучені до матеріалів справи.

Навпаки суд констатує, що з представлених відеозаписів не вбачається, що у ОСОБА_1 було порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, тобто дані ознаки чітко спростовуються навпаки відеозаписами.

Також суд бере до уваги, що упродовж 4 (чотирьох) годин, від моменту початку відеозапису та до його завершення працівники поліції, в тому числі і поліцейська Семенишин Ірина Ярославівна, яка склала протокол за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ні разу не заявила до ОСОБА_1 , що від неї чути запах алкоголю з порожнини рота.

Крім того на запитання працівника поліції до ОСОБА_1 , чи вживала вона спиртні напої, остання чітко відповіла, що ні, що також є зафіксованим на відеозаписах.

Суд враховує, що рапорт працівника поліції є внутрішніх документом, адресованим начальнику УПП у Львівській області, в якому працівник поліції доповів про обставини, які ним сприйнято та протрактовано на власний розсуд, зокрема в частині ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто рапорт не доказом вини ОСОБА_1 .

Згідно ч. 3-4 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Також п. 7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України, 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі- Інструкції) встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 9 розділу II Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто Кодексом України про адміністративні правопорушення та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чітко встановлено порядок проведення огляду водії на стан алкогольного сп`яніння.

Аналіз норм свідчить про те, що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто законодавцем чітко встановлено процедуру проведення огляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 8 розділу 2 Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Суд не може залишити поза увагою той факт, що у матеріалах справи відсутнє направлення для проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, що лише підтверджує її пояснення, а також зафіксоване на відеозаписах про те, що працівник поліції їй не пропонував пройти огляд в медичному закладі.

Згідно ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд приходить до висновку, що коли ОСОБА_1 виявила бажання пройти огляд на місці ще до початку процедури складення протоколу за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, таке її право мало бути забезпечене працівниками поліції, а поліцейські грубо порушили процедуру, оскільки вважали, що її попередньої відмови достатньо для факту порушення п. 2.5 ПДР.

Крім того працівники поліції навіть не пропонували пройти огляд в медичному закладі.

Порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння тягне недійсність такої.

У справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол складений з грубими порушеннями, матеріали справи містять суперечливі дані, а головне порушено процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що встановлена ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України, 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, що тягне недійсність такої.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Ч. 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини та досліджені докази, зокрема грубе порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що тягне недійсність такої, конкретні фрагменти відеозаписів, про які зазначено вище, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, навпаки вона висловлювала навіть ще до початку процедури складення протоколу за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення бажання пройти огляд на стан сп`яніння навіть на місці , тобто за допомогою технічного засобу, однак працівник поліції проігнорував її бажання пройти огляд, фактично на власний розсуд протрактував таке її бажання як висловлене запізно, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 заперечувала вживання спиртних напоїв, перебування в стані алкогольного сп`яніння, як наслідок суд приходить до висновку, що справа відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі пункту п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, відсутні належні та допустимі докази вини останньої.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а тому суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Мікула В. Є.