КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/2589/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, -

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №187244 від 02 грудня 2024 року, ОСОБА_1 02 грудня 2024 року о 17:10 годині у м. Київ, вул. Глибочицька, 53, керуючи транспортним засобом MG, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на транспортний засіб Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Порушив вимоги пунктів 2.3.б), 13.1 ПДР України.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 гривень.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, до якої додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що матеріали справи містять відомості про те, що на другого учасника дорожнього-транспортної пригоди також складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Разом з цим, суд першої інстанції не надав оцінку цьому факту.

Звертає увагу, що автомобіль Volkswagen рухався позаду транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . В постанові не наведено аналізу сукупності доказів, зокрема не досліджено повною мірою схему ДТП та пояснення обох водіїв.

Оскаржувана постанова не містить об`єктивного аналізу пошкоджень транспортних засобів та їх відповідності показам свідків.

Посилається на порушення права на захист, оскільки судове засідання у справі не проводилось, а були відібрані лише письмові пояснення.

Посилається на порушення процесуальних строків, оскільки постанова датована 17 січня 2025 року, а її копію скаржник зміг отримати лише 26 лютого 2025 року.

Просить постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що не був присутнім у судовому засіданні 17 січня 2025 року. Після судового засідання ОСОБА_1 тричі звертався до суду першої інстанції з метою отримання копії постанови. Копію постанови скаржник отримав 26 лютого 2025 року.

07 березня 2025 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на постанову, яка постановою Київського апеляційного суду від 18 березня 2025 року була повернута у зв`язку із відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вказує, що постанова апеляційного суду від 18 березня 2025 року отримана ОСОБА_1 02 квітня 2025 року.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити її задоволенні.

Вирішуючи питання за клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року, апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи установлено, що постанова Шевченківського районного суду міста Києва прийнята 17 січня 2025 року.

Згідно даних розписки ОСОБА_1 убачається, що копію оскаржуваної постанови останній отримав 26 лютого 2025 року.

З відомостей, що містять в Єдиному державному реєстрі судових рішень убачається, що надання загального доступу до тексту оскаржуваної постанови надано 07 березня 2025 року.

Матеріали справи містять подану 07 березня 2025 року засобами електронного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.

Копія вказаної постанови отримана скаржником 02 квітня 2025 року.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 вчиняв усі можливі дії задля своєчасного оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року, зокрема протягом 10 днів з дня отримання копії постанови суду першої інстанції вперше подав апеляційну скаргу на вказану постанову.

Крім цього, апеляційний суд приймає до уваги, що текст постанови не було виготовлено в день розгляду справи, що підтверджується матеріалами та справи та відомостями з ЄДРСР.

За установлених обставин, з урахування принципу забезпечення права на доступ до правосуддя та оскарження судових рішень, апеляційний суд уважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Статтею 1 КУпАП визначено:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП визначено:

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 23 КУпАП визначено:

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,- свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Умовою для настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відповідно до пункту 2.3 б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 13.1 ПДР України водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №187244 від 02 грудня 2024 року, ОСОБА_1 02 грудня 2024 року о 17:10 годині у м. Київ, вул. Глибочицька, 53, керуючи транспортним засобом MG, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на транспортний засіб Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Порушив вимоги пунктів 2.3.б), 13.1 ПДР України (а.с. 2-3).

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №187251 від 02 грудня 2024 року, ОСОБА_2 02 грудня 2024 року о 17:10 годині у м. Київ, вул. Глибочицька, 53, керуючи транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на транспортний засіб MG, д.н.з. НОМЕР_1 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Порушив вимоги пунктів 2.3.б), 13.1 ПДР України (а.с. 5).

З даних письмових пояснень ОСОБА_1 убачається, що він 02 грудня 2024 року рухався по вулиці Глибочицькій 44/4 в напрямку Лук`янівки у лівій смузі для руху біля трамвайних колій. Напроти будинку №44/4 автомобіль під керуванням ОСОБА_1 наздогнав автомобіль Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 відчув хлопок з правого боку автомобіля, після чого зупинився. В результаті зіткнення у автомобіля VW склалось ліве водійське дзеркало, пошкоджено ліве переднє крило та бампер. На автомобілі ОСОБА_1 пошкоджено праві передні двері та праве переднє крило. Уникнути зіткнення не було можливості, оскільки ліворуч по руху автомобіля знаходиться трамвайна колія з активним рухом трамваїв (а.с. 7).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 убачається, що останній 02 грудня 2024 року рухався по вулиці Глибоцькій в бік метро Лук`янівка у крайній правій смузі руху із швидкістю 40-45 км/год. Жодного маневру не здійснював. Під час руху відчув удар у лівий бік автомобіля. Як з`ясувалось пізніше сталось зіткнення автомобіля ОСОБА_2 із автомобілем MG, д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначив, що ОСОБА_2 дотримано бокового інтервалу, оскільки автомобіль рухався якомога ближче до правого краю проїзної частини, що підтверджується, зокрема, фото із місця ДТП. На переконання ОСОБА_2 зіткнення відбулося саме з вини ОСОБА_1 , який не дотримався безпечного інтервалу та швидкості руху (а.с. 8).

З даних схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 02 грудня 2024 року, підписаної обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди, отже уважається такою, що відповідає фактичним обставинам події, убачається, що така відображає розташування транспортних засобів після ДТП. Зокрема установлено, що обидва транспортні засоби знаходяться паралельно один одному, при цьому транспортний засіб Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , знаходиться у правій смузі дещо позаду транспортного засобу MG, д.н.з. НОМЕР_1 .

Із даних схеми місця дорожньо-транспортної пригоди убачається, що ширина проїзної частини на ділянці дороги, де рухались транспортні засоби, становить 5,1 метрів. Місце зіткнення транспортних засобів відображено на схемі місця ДТП під позначкою "3". Відстань до цієї позначки від сталого орієнтиру (стовп) становить 2,8 метра. Відстань від правого переднього колесу транспортного засобу VW Golf до сталого орієнтиру складає 1,1 м. Відстань від правого переднього колеса до сталого орієнтиру становить 3,9 метра (а.с. 6).

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в частині наявності відомостей про складання протоколу про адміністративне правопорушення на іншого учасника ДТП, апеляційний суд зазначає, що складання протоколу на іншого учасника ДТП не є безумновною підставою для закриття провадження у цій справі, оскільки наявність чи відсутність порушення водія чи водії, що призвело до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, встановлюється під час розгляду конкретної справи та дослідження доказів.

Щодо доводів про відсутність аналізу судом пошкоджень на транспортних засобів та показань водії, апеляційний суд зазначає про таке.

Із даних письмових пояснень обох водіїв убачається, що обидва пояснили, що рухались прямо по вулиці Глибоцькій, не здійснюючи жодних маневрів.

Апеляційний суд оцінює критично такі пояснення, оскільки у разі прямого руху обох транспортних засобів дотичного зіткнення не відбулось би.

Посилання скаржника на те, що якби він випереджав транспортний засіб VW Golf та змістився, то дзеркало в автомобіля VW Golf склалось би в інший бік, на увагу не заслуговують, оскільки пояснення ОСОБА_1 не виключають обставини того, що транспортний засіб VW Golf випереджав транспортний засіб "MG" з правого боку, а транспортний засіб "MG" змістився вправо, внаслідок чого сталось зіткнення.

Долучені учасниками справи фотознімки із місця ДТП фіксують лише пошкодження транспортних засобів, а їх місце розташування після дорожньо-транспортної пригоди свідчить про те, що після дотичного зіткнення транспортні засоби роз`їхались.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судове засідання у справі не проводилось, а були відібрані лише письмові пояснення, самі по собі не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки судом апеляційної інстанції прийнято до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , забезпечено право на надання пояснень, окрім того, прийнято та досліджено надані учасниками ДТП фотознімки.

Відтак, висновки суду першої інстанції є такими, що відповідають матеріалам справи, а доводи скаржника такими, що висновків суду першої інстанції не спростовують.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення апеляційний суд не убачає.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд робить висновок, що постанова суду першої інстанції є законною, підстав для її скасування апеляційним судом не установлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Н.В. ПОЛІЩУК