ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2111/23 Номер провадження 33/814/36/25Головуючий у 1-й інстанції Фоміна Ю. В. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І.

при секретарі Лисенко О.Ю.

за участю:

особи, відносно якої складено протокол- ОСОБА_1

захисника-адвоката Делії В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м.Полтави від 20 вересня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 05.08.2023 року о 03.14 годині в м. Полтава, вул. Небесної Сотні 91 керував ТЗ AUDI A6 н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу «Драгер», результат позитивний 2,01 проміле, з результатом водій погодився. Подія фіксувалась на боді-камеру №470209, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням судді, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що така підстава зупинки транспортного засобу як порушення комендантської години відсутня і працівники поліції не мали для цього відповідних повноважень.

Разом з цим правопорушник ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Стверджує, що ні він, ні його захисник не були присутні під час судового розгляду, про дату та час засідання та про винесене рішення він повідомлений не був. Вказує, що захисник Калько В.В. отримала копію постанови 20.09.2023, однак ОСОБА_1 про це не повідомила. Про наявність постанови правопорушник довідався на початку грудня, після чого ознайомився з матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до наступного висновку.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції.

Водночас, відповідно до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приписами ч.2 ст.294 КпАП України встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Враховуючи доводи, наведені в поданому клопотанні ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно доположень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог статей 245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Постанова судді згідно зіст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість водія за ч. 1ст. 130КУпАП, не дотримався.

Так, суд першої інстанції прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №505111 від 05.08.2023, долученого відеозапису з відеореєстратора поліцейського автомобіля та боді-камер поліцейських, акту огляду на стан сп`яніння та результату тестування за допомогою Drager Alkotest 6820 ARНК-0033 від 05.08.2023 року.

Разом з тим, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять обґрунтування причини зупинки транспортного засобу, яким за даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №505111 від 05.08.2023 керував ОСОБА_1 .

Так, з наявних відеозаписів вбачається, що патрульні поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 без будь-якого обґрунтування такої зупинки.

Отже, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно дост. 35 Закону України «Про Національну поліцію»давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження законності зупинки транспортного засобу причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, не доведена, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 -задовольнити

Апеляційну скаргу особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м.Полтави від 20 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Захожай О.І.