КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/3299/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року місто Київ

справа № 755/5380/25

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

при секретарі Балковій А.С.

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Рябого Сергія Михайловича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Лисака Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Лисак М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що постанова суду першої інстанції не вмотивована та прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

21 липня 2025 року захисник Рябий С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції пояснення до апеляційної скарги, в яких вказував на те, що в мотивувальній частині постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності йдеться мова про управління ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і вказується, що ОСОБА_1 підписав адмінпротокол, при цьому зауважень або заперечень на протокол та дії працівників поліції не вказав та дій інспекторів не оскаржував. Зазначене не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 адмінпротокол не підписував, з результатами тесту на алкоголь не погодився і був доставлений в медичний заклад для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Посилався на те, що від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився, що складає склад другого адміністративного проступку за ч.1 ст.130 КУпАП і про що вказується у складеному працівниками поліції адміністративному протоколі. При цьому, у резолютивній частині постанови судді не конкретизовано за який адмінпроступок накладено адміністративне стягнення.

Вказував, що за поясненням ОСОБА_1 він із-за службової необхідності з метою виконання відповідального завдання близько 9 години ранку 12 березня 2025 року вжив близько 30-50 грам коньяку, у зв`язку з чим весь день не користувався автомобілем. Через 15-16 годин він вважав, що дія алкоголю вже не перешкодажає управлінню транспортним засобом і тому спокійно пройшов алкотест на пропозицію працівників поліції. Був дуже здивований і схвильований, коли працівник поліції повідомив про наявність у нього 1,44 проміле алкоголю, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння. Він не погодився з результатами обстеження і на пропозицію працівників поліції поїхав з ними для проходження огляду в медичний заклад. Прибувши в медичний заклад, дії працівників поліції і медперсоналу викликали у нього сумнів в їх доброчесності і він в категоричній формі відмовився від проходження огляду, вирішивши самостійно пройти такий огляд в іншому медичному закладі.

Зазначав, що працівники поліції допустили ряд порушень передбачених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, Керівництва по експлуатації приладу Драгер Алкотест 6820. На відео не прозвучав потрійний сигнал про перевищення допустимого рівня алкоголю. Направлення в медзаклад для проходження тесту на алкоголь виписано раніше (12.03.2025 00-50) ніж пройдено обстеження з застосуванням Драгер Алкотест 6820 (12.03.2025 00-53).

21 липня 2025 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції пояснення до апеляційної скарги, в яких посилався на те, що при прийнятті рішення по справі, на його погляд, судом не здійснено детального аналізу події адміністративного проступку, зібраних матеріалів та без достатніх підстав накладено суворе адміністративне стягнення.

Зазначав, що він не погодився з результатами обстеження і на пропозицію працівників поліції поїхав з ними для проходження огляду в медичний заклад. Прибувши в медичний заклад, дії працівників поліції і медперсоналу викликали у нього сумнів в їх доброчесності і він в категоричній формі відмовився від проходження огляду, вирішивши самостійно пройти такий огляд в іншому медичному закладі. Однак пройти цей огляд не зміг.

Вказував, що у його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому просив закрити провадження по справі, скасувавши постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Рябий С.М. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги та пояснення до апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Рябого С.М., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, виходив з того, що ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР України.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з пунктом 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Слід зазначити, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З об'єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров'я для визначення стану алкогольного сп'яніння, а суб'єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

За правилами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п.п.3, 6, 7 вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №269045, 12 березня 2025 року, о 00.45 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «TESLA Model S», д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві по вул. Раїси Окіпної, 9, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, результат позитивний - 1,44% алкоголю в крові. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився. В закладі охорони здоров`я КНП КМН КЛ «Соціотерапія» від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у категоричній формі, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, що відповідають Інструкції, які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» Alсotest 6820, на що ОСОБА_1 погодився. Результат огляду за допомогою приладу «Drager» Alсotest 6820 становить 1,44% алкоголю в крові. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився (час на відео 00:54:33), а тому працівниками поліції було запропоновано останньому пройти огляд у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 погодився. Прибувши до КНП КМН КЛ «Соціотерапія» ОСОБА_1 відмовлявся від огляду, на що працівник поліції роз`яснив останньому, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти огляд, так як ОСОБА_1 з тестом не погодився, вони поїхали до лікаря-нарколога. Зазначив, що якщо ОСОБА_1 не пройде огляд у лікаря-нарколога відносно нього буде складено протокол про відмову від проходження огляду. В подальшому ОСОБА_1 зазначив, що він відмовляється від огляду (час на відео 01:19:22, 01:22:13).

Враховуючи зазначене, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №269045 відносно ОСОБА_1 за порушення останнім п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не заперечував, що прибувши в медичний заклад, дії працівників поліції і медперсоналу викликали у нього сумнів в їх доброчесності і він в категоричній формі відмовився від проходження огляду, вирішивши самостійно пройти такий огляд в іншому медичному закладі.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 12 березня 2025 року серії ЕПР1 №269045;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 березня 2025 року, в якому зазначено, що огляд не проводився;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

відеозаписом з камери.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а за змістом п.8 Порядку №1103 від 17 грудня 2008 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що із-за службової необхідності з метою виконання відповідального завдання ОСОБА_1 близько 9 години ранку 12 березня 2025 року вжив близько 30-50 грам коньяку, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки доказів крайньої необхідності здійснення керування транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 надано не було.

Практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації ст.6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява №16347/02).

З огляду на вищезазначені положення, суд не може змінювати суть «обвинувачення», викладене у протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки судом першої інстанції було самостійно змінено кваліфікацію порушення ОСОБА_1 ПДР України, а саме з п.2.5 на п.2.9 а, а відтак постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції нової постанови, якою ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, внаслідок порушення останнім п.2.5 ПДР України.

Щодо доводів про те, що направлення в медзаклад для проходження тесту на алкоголь виписано раніше (12.03.2025 00-50) ніж пройдено обстеження з застосуванням Драгер Алкотест 6820 (12.03.2025 00-53), суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 березня 2025 року, в ньому зазначено, що дата - 12 березня 2025 року час 00.50 год.

При цьому, як вбачається з відеозапису, працівник поліції почав виписувати направлення на огляд водія в закладі охорони здоров`я (час на відео 01:14:26).

Таким чином, зазначення в направленні 00-50 не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП, з урахуванням обставин скоєння правопорушення, особи правопорушника, яка раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, обставини, що пом`якшує відповідальність, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд вважає, що саме таке обране стягнення, відповідно до ст.23 КУпАП, буде мірою відповідальності та застосовано з метою виховання порушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, та запобігати вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час винесення судом рішення становить 605,60 грн., в зв`язку з чим, відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у вказаному розмірі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Лисака Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року - скасувати та постановити нове судове рішення.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.