ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

за участю: секретаря: Царенко Д.Р.,

прокурора: Марченко С.А.,

особи, яка притягається до відповідальності: ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративні правопорушення, пов`язану з корупцією, передбачену ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Дніпропетровської області м. Орджонікідзе, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце роботи, посада на день вчинення правопорушення: офіцерська посада Головного управління СБ України в АР Крим, місце роботи, посада на сьогоднішній день: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 ; бенефіціар та засновник ТОВ «КОТІЛА» (ЄРДПОУ 44670497), зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Згідно листа Управління СБ України в АР Крим від 21.03.2025 року №76/5/177-441, ОСОБА_1 проходила військову службу в Управлінні на офіцерських посадах та звільнена з військової служби з дня виключення зі списків особового складу (наказ Голови СБУ від 01.10.2021 №1296-ОС/дск). Зі списків особового складу Управління виключена наказом від 28.10.2021 №377-ОС/дск.

Відповідно до ч.ч. 1, 7, 8 ст. 19 Закону України «Про Службу безпеки України» кадри Служби безпеки України складають: співробітники-військовослужбовці, працівники, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, а також військовослужбовці строкової служби. Порядок обліку кадрів Служби безпеки України затверджується Головою Служби безпеки України. Співробітники Служби безпеки України зобов`язані подавати щороку до 1 квітня декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом. На співробітників Служби безпеки України поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є, зокрема, посадові та службові особи Служби безпеки України.

Таким чином, відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 розділу II «Порядок подання декларації» наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 987/36609, щорічна декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до п. 2-7. Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язана була подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), за 2021 рік не пізніше 23:59 годин 31.01.2024 включно.

Разом з цим, ОСОБА_1 подала до Реєстру щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), за 2021 рік, лише 25.05.2025 о 15:18, тобто несвоєчасно (https://public.nazk.gov.ua/documents/42950795-ec98-4e73-80c9-5137f7b7df7b).

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила факт невчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, провину визнала у повному обсязі, пояснивши, що не подала вчасно зазначену декларацію через необізнаність.

Прокурор Марченко С.А. в судовому засіданні підтримав складений протокол з викладених у ньому підстав, вважав, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП. Просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією та притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення в мінімальних межах санкції.

Відповідно до ч. 1ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст.251 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.ч. 1, 7, 8 ст. 19 Закону України «Про Службу безпеки України» кадри Служби безпеки України складають: співробітники-військовослужбовці, працівники, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, а також військовослужбовці строкової служби. Порядок обліку кадрів Служби безпеки України затверджується Головою Служби безпеки України. Співробітники Служби безпеки України зобов`язані подавати щороку до 1 квітня декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом. На співробітників Служби безпеки України поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є, зокрема, посадові та службові особи Служби безпеки України.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Отже, з огляду на викладене ОСОБА_1 на виконання вищенаведеної норми була зобов`язана подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), за 2021 рік не пізніше 23:59 годин 31.01.2024 включно.

Так вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом №85/2025 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією;

- відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

- листом Управління СБ України в АР Крим від 21.03.2025 №76/5/177-441;

- листом НАЗК від 24.10.2024 №47-07/80070-24;

- поясненням гр. ОСОБА_1 .

Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку, що факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду. Досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, допущеного ОСОБА_1 правопорушення, ставити їх під сумнів жодних підстав немає.

ОСОБА_1 будучи співробітником Головного управління служби безпеки України в АР Крим, а значить суб`єктом декларування та відповідальності, згідно із ст. 1 та п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, у порушення вимог, передбачених ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно (25.05.2025 о 15:18), без поважних причин, маючи при цьому фізичні та технічні можливості, подала на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), за 2021 рік.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а ОСОБА_1 була обізнана щодо свого обов`язку, мала можливість його виконати.

Відповідно до показів вбачається, що ОСОБА_1 провину визнала у повному обсязі. З огляду на викладене, дослідженими доказами підтверджено обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Останні повністю доводять факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, суспільну небезпечність діяння, особу ОСОБА_1 яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вину визнала та розкаялася у вчиненому, вважаю за необхідне накласти на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі визначеному санкцією ч. 1ст. 172-6 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Крім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст.23,33,34,40-1, ч. 1 ст.172-6,251,280,283,284 КУпАП, ч. 2ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

(Рахунок отримувача: UA0021451, Одержувач УК у м.Херсоні /м Херсон/ 21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

(Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ю. М. Єпішин