П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2025 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст. 126 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

16.06.2025 року о 02 год. 16 хв. ОСОБА_1 , який протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 2 ст.126 КУпАП, вул. Українській в м. Ужгороді керував транспортним засобом «ВАЗ 21051», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, чим вчинив правопорушення передбачені ч.5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать дані Укрпошти про вручення поштових відправлень № 187.

Клопотань про відкладення справи на адресу суду не надходило. Окрім того відомості про дату та час розгляду справи містяться на Судовій владі Україні на офіційній сторінці Ужгородського міськрайонного суду за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частинами другою четвертою стаття 126 КУпАП передбачено відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст. 126); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст. 126); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст. 126).

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Вина правопорушника стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 363083 від 16.06.2025 року, а також наявними у матеріалах справи: копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 987529 від 16.06.2025 року та складеної відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП та копією протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, розпискою ОСОБА_1 від 16.06.2025 року про залишення транспортного засобу марки «ВАЗ 21051», д.н.з. НОМЕР_1 , на зберіганні за адресою: м. Ужгород, вул. Українська, 54, довідками старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП від 16.06.2025 року, згідно яких встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії не отримував, а також те, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3629101 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 3400 грн., дослідженим у судовому засіданні відеозаписом події, який міститься на DVD - диску, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що такі є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, у межах санкції ч. 5 ст.126 КУпАП, а саме у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом.

Водночас, з огляду на те, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, суд вважає, що підстав для оплатного вилучення транспортного засобу немає.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст ст. 23, 40-1,126 ч.5, 283-285, 287-294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п"ять грн. 60 коп.) грн., на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: О.А. Придачук