КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 375/1951/24 Апеляційне провадження № 33/824/3191/2025Головуючий у суді першої інстанції - Смик М.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Совою Віталієм Анатолійовичем на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 30 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 30.04.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постановиОСОБА_1 03.11.2024 приблизно о 02 годині 33 хвилин, по вул. Шевченка 84, в с. Ольшаниця, Білоцерківського району, Київської обл., керував автомобілем «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, порушена координація рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку, за згодою водія, за допомогою приладу «Alkotest Drager 7510 ARMF 0338»,фіксувався на боді-камери поліцейських, за результатами огляду 1,57% проміле, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 , через свого захисника, Сову В.А. , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, одностороннім дослідженням доказів та явну упередженість при прийнятті рішення.

Вказує, що працівниками патрульної поліції при складанні протоколу було грубо порушено вимоги КУпАП та Інструкції, а саме: працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; працівниками поліції не було повідомлено про причину зупинки транспортного засобу.

Крім того, зазначає, що в матеріалах даної адміністративної справи немає відповідних доказів відсторонення водія від керування транспортним засобом, тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, останній мав можливість продовжити свій рух.

Також, звертає увагу, що згідно копії Журналу, наданого у відповідь на адвокатський запит до Полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківського району УПП у Київській області, поліцейські ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які 03.11.2024 несли службу в наряді Д-ВУЛКАН «0753» та отримували відео реєстратори, однак до суду було надано записи лише двох працівників поліції.

Таким чином, з метою створення ознак законності під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, до суду та у відповідь на адвокатський запит не надано відеозапис із відео реєстратора поліцейського, на якому зафіксована незгода ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки, а також вимога пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Наголошує, що докази, які містяться в матеріалах справи в своїй сукупності не дають жодних підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Сова В.А. не з`явилися, хоча про дату та час були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 294 КУпАПнеявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція) ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що постанова Рокитнянського районного суду Київської області від 30.04.2025 про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованою, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджена наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі на те, що його не відсторонили від керування автомобілем та він міг і далі продовжити рух на своєму транспортному засобі, то ці твердження є безпідставними, оскільки працівники поліції неодноразово наголошували на тому, що транспортний засіб припаркований без порушень Правил дорожнього руху, а тому не вилучається працівниками патрульної поліції і залишається на місці зупинки транспортного засобу. Суд в свою чергу зазначає, що відсутність записів про відсторонення особи від керування транспортним засобом, не впливає на встановлений факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і не може бути визнано безумовною підставою для звільнення особи від відповідальності і закриття провадження у справі.

Також, в апеляційній скарзі зазначено, що працівники поліції не повідомили водію причину зупинки але як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування причини зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , поліцейський вказав, що в Україні введено воєнний стан і на разі діє комендантська година і тому відповідно до Закону України «Про національну поліцію» поліція має право: проводити перевірку документів особи; опитувати особу; здійснювати поверхневу перевірку і огляд; зупиняти транспортний засіб.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про тещо, відеозапис на якому зафіксована незгода ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки, а також вимога пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, до матеріалів справи не долучено з огляду на таке.

З приєднаних до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів вбачається, що працівники поліції здійснювали фіксацію технічними засобами, на яких відображено всі події та обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. З відеозапису чітко вбачається початок відеозйомки, момент проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 та у подальшому складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду і його не було доставлено до найближчого закладу охорони здоров'я, також відхиляється судом, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейських де зафіксовано подію будь-яких заперечень щодо результату огляду на місці зупинки транспортного засобу апелянтом не висловлювалось.

Зауваження щодо порушення процедури огляду на стан сп`яніння не ґрунтується на вимогах закону, оскільки працівники патрульної поліції діяли відповідно до статті 266 КпАП України та Інструкції.

Таким чином поведінка скаржника розцінюється як спосіб захисту та намагання ухилитися від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Отже, водій, реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог статтей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Совою Віталієм Анатолійовичем залишити без задоволення.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 30 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду