Справа №295/7728/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючої судді Довгалюк Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Морозової К.П.,

представника митниці Кондратюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі матеріли, які надійшли з Житомирської митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження Волинська область, адреса місця реєстрації (проживання): АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 18.01.2019 органом 0714, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України (далі - МК України), -

в с т а н о в и в :

Житомирською митницею під час перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, отримувачами яких є суб`єкти, розташовані (зареєстровані) на території Житомирської області, встановлено наступне.

Одним із таких отримувачів гуманітарної допомоги є військова частина НОМЕР_3 . Із метою встановлення законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги Житомирською митницею до вказаної військової частини направлено запит про надання інформації за вих. № 7.19-4/20-02/8.2/8588 від 24.10.2024, на який 11.12.2024 отримано відповідь за вих. № 1961/12112 від 26.11.2024 (вх. Житомирської митниці № 11501/8.2-20 від 11.12.2024) про те, що зазначена військова частина ряд транспортних засобів, вказаних у запиті, не отримувала та на обліку у військовій частині вони не перебувають.

Згідно з інформацією, яка міститься у базі даних АСМО «Інспектор», встановлено, що 15.09.2023 о 22 год. 34 хв. через міжнародний пункт пропуску «Угринів - Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці ОСОБА_1 на митну територію України ввезено транспортний засіб марки «TOYOTA», модель «HIACE», кузов № НОМЕР_4 , іноземний реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2009 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна 2494 см3, тип двигуна - дизель, оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України.

У ході проведення перевірки, з метою з`ясування обставин ввезення на митну територію України даного транспортного засобу, Житомирською митницею направлено запит до Львівської митниці за вихідним № 7.19-3/20-02/7/9532 від 27.11.2024 із проханням надати копії документів, на підставі яких транспортні засоби, отримувачем яких зазначено військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), ввезено в Україну в якості гуманітарної допомоги.

Факт ввезення на митну територію України та оформлення у якості гуманітарної допомоги даного транспортного засобу підтверджується відомостями, які містяться у АСМО «Інспектор» і копіями документів, які додані до відповіді Львівської митниці від 11.12.2024 № 7.4-5/20-03/7/33763. Згідно з поданою ОСОБА_1 до митного контролю та оформлення Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 15.09.2023, яку ним підписано особисто, отримувачем товару зазначено військову частину НОМЕР_3 (Житомирська обл).

Відповідно до вказаної відповіді військової частини НОМЕР_3 за вих. № 1961/12112 від 26.11.2024 (вх. Житомирської митниці від 11.12.2024 № 11501/8.2-20), даний транспортний засіб до військової частини НОМЕР_3 не надійшов та на балансі не перебуває.

На адресу місця реєстрації / проживання, наявну в електронних базах Державної митної служби, ОСОБА_1 направлено виклик від 05.12.2024 за № 7.19-3/20-02/10/9752 про необхідність прибуття до митного органу для дачі пояснень із приводу обставин ввезення транспортного засобу марки «TOYOTA», модель «HIACE», кузов № НОМЕР_4 , іноземний реєстраційний номер НОМЕР_5 , однак останній не прибув у встановлений строк до Житомирської митниці та не направив на адресу митниці (електронну адресу) письмових пояснень.

Таким чином ОСОБА_1 інкримінуються вчинення дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товару транспортного засобу марки «TOYOTA», модель «HIACE», кузов № НОМЕР_4 , іноземний реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2009 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2494 см3, тип двигуна - дизель, у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару, а саме Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 15.09.2023, у якій отримувачем вказано військову частину НОМЕР_3 .

У судовому засідання представник митниці підтримав протокол та підтвердив викладені у ньому обставини, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу у межах санкції статті з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 25.06.2025, 15.07.2025, 29.07.2025, не з`явився, своєї позиції по суті справи не висловив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Богунського районного суду м. Житомира.

Водночас інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не вжив заходів щодо явки до суду, не повідомив про поважність причин неявки, не подав письмових заперечень чи будь-яких інших доказів, заяв про відкладення розгляду справи або проведення судового засідання у режимі відеоконференції тощо.

Таку поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як ухилення та небажання особи брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, що її стосується.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладається на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язані з розумним інтервалом часу сама цікавитися проваджденням у її справі, добросовісно користуватися належними їй правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуюються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засобі внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.О. проти Іспанії від 07.07.1989).

Зважаючи на викладене вище, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема, у неотриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою, а навпаки має стимулювати їх використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022).

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, ч. 10 ст. 494, ч. 4 ст. 526 МК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Частиною 4 ст. 2 КУпАП установлено, що питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються МКУкраїни. Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У ст. 1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 № 1192-XIV визначено, що гуманітарна допомога цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації». Безоплатна допомога (пересилка, виконання робіт, надання послуг) - надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації донорам.

Згідно з постановою Кабінету міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» (із змінами) (далі постанова КМУ від 01.03.2022 № 174) на період воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги від донорів (у значенні Закону України «Про гуманітарну допомогу») здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою згідно з додатком без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Отже, з 01.12.2023 переміщення гуманітарної допомоги, врегульовано іншим порядком пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2023 № 953 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану (ПКМУ від 01.03.2022 № 174 із 01.12.2023 втратила чинність).

Водночас Порядок митного оформлення вантажів гуманітарної допомоги, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2000 № 544, та Порядок взаємодії центральних і місцевих органів виконавчої влади та Національного банку щодо реалізації Закону України «Про гуманітарну допомогу», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2013 № 241, не застосовуються.

За змістом ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Товари будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі (п. 57 ст. 4 МК України).

У п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 8 передбачено, що незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до п. 6 цієї Постанови підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується: протоколом про порушення митних правил № 0216/UA101000/2025 від 13.05.2025; доповідною запискою від 13.05.2025; відповіддю Львівської митниці за вих. № 7.4-5/20-02/7/26489 від 13.10.2023 щодо ввезених на митну територію України вантажів гуманітарної допомоги в період з 01.07.2023 по 30.09.2023; запитом Житомирської митниці про надання інформації до військової частини НОМЕР_3 від 24.10.2024 за вих. № 7.19-4/20-02/8.2/8588; відповіддю військової частини НОМЕР_6 від 26.11.2024 за вих. № 1961/12112 (вх. Житомирської митниці № 11501/8.2-20 від 11.12.2024), згідно з якою зазначений транспортний засіб на балансі військової частини не перебуває; декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 15.09.2023, яка подана ОСОБА_1 та особисто ним підписаною, де отримувачем товару вказано в/ч НОМЕР_3 ; довідкою про виготовлення витягу з Центральної бази даних Держмитслужби від 09.09.2024; скріншотом № 4 та іншими матеріалами справи.

Крім того відповідно до повідомлення Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України № 220/9/780 від 18.06.2025 на запит Державної митної служби за вих. № 20/20-02-01/8.2/617 від 10.06.2025, наданого суду представником митниці, не підтверджено отримання в/ч НОМЕР_3 транспортного засобу марки «TOYOTA», модель «HIACE», кузов № НОМЕР_4 , 2009 року випуску.

Зі змісту листа-відповіді командира в/ч НОМЕР_3 , який є додатком до даного повідомлення, вбачається, що вказаний вище транспортний засіб на обліку військової частини не перебуває. Одночасно зазначено, що акт прийому-передачі автомобіля у військовій частині не реєструвався, печатка на акті не проглядається, не вказано посаду підписанта зі сторони військової частини, що ставить під сумнів законність укладання даного акту та передачу транспортного засобу до військової частини НОМЕР_3 .

Зібрані у справі докази, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому не викликають сумнівів у їх достовірності.

У поясненнях громадянина України ОСОБА_2 , які адресовані Житомирській митниці та містяться в матеріалах справи, зазначено, що він займався ввезенням для військових частин автомобілів з-за кордону в Україну. До нього звернулися представники в/ч НОМЕР_3 за допомогою з автотранспортом. ОСОБА_1 виконував послугу доставки транспортних засобів, зокрема, завіз автомобіль Toyota Hiace, 2009 року випуску, який передано військовим.

Ідентифікувати автора даних пояснень не представилось можливим, відсутні засоби зв`язку, зокрема, контактний номер телефону та адреса місця проживання ОСОБА_2 , що унеможливило його виклик до суду для підтвердження обставин, зазначених у письмових поясненнях. Крім того, клопотань про виклик у судове засідання ОСОБА_2 або інших осіб до суду не надходило, тоді як суд позбавлений можливості збирати докази з власної ініціативи.

Водночас суд звертає увагу на те, що додатки до пояснення ОСОБА_2 не завірені належним чином, є не у повній мірі читабельними, відбитки печатки не проглядаються, в акті приймання-передачі відсутня дата його підписання, не вказано посаду представника військової частини, не надано копії військового квитка особи, яка отримула транспортний засіб. Крім того, не встановлено джерело походження фотознімків автомобіля, не зафіксовано ідентифікуючих ознак транспортного засобу, таких як номерний знак, VIN-код тощо, що позбавляє суд можливості встановити його автентичність. Також невідомо хто відображений на фото поруч із транспортним засобом, де і коли зроблені вказані фотографії, чи використовувався цей автомобіль за призначенням.

За наведених вище обставин суд не бере до уваги зазначені вище письмові пояснення ОСОБА_2 та додатки до них, які не є належними та допустимими доказами.

Отже, жодних документів, достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження того, що транспортний засіб марки «TOYOTA», модель «HIACE», кузов № НОМЕР_4 , 2009 року випуску, переданий ЗСУ в якості гуманітарної допомоги матеріали справи не містять.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, а саме вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України вказаного вище транспортного засобу у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару, його дії кваліфіковано правильно, вина особи доведена повністю.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дйшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції статті з конфіскацію товарів.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 467, 473, 483, 491, 522, 541 МК України, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 відсотків вартості товарів безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 210 000 (двісті десять тисяч) гривень 00 копійок із конфіскацією предметів порушення митних правил, а саме: транспортного засобу марки TOYOTA», модель «HIACE», кузов № НОМЕР_4 , іноземний реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2009 року виготовлення.

Штраф стягнути на рахунок: (Отримувач: Житомирська митниця, код отримувача (ЄДРПОУ) - 44005610, МФО 899998, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), р/р UA1466726, призначення платежу: номер справи про порушення митних правил № 0216/10100/24, ОСОБА_1 ).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605 (шітьсот п`ять) гривень 60 копійок.

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушеником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.