КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Осадька Олександра Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 06.01.2024 о 20:45 год. у смт. Калинівка Фастівського району Київської області по вул. Залізнична, 4, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2024 року, захисник Осадько О.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, а справа закриттю у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи; із відеозапису, наданого працівниками патрульної поліції, вбачається, що він є не безперервним, а тому його не можна вважати допустимим доказом по справі. Поліцейськими не виконано вимоги ч. 4 ст. 256 КУпАП, а саме: при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Учасники, повідомлені належним чином про дату та час судового засідання, не з`явились, заяв чи клопотань не подавали.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, зібрані в адміністративних матеріалах, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга з наведених у ній підстав задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД за № 198975 від 06.01.2024 року, ОСОБА_2 06.01.2024 о 20:45 год. у смт. Калинівка Фастівського району Київської області по вул. Залізнична, 4, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

Обставини, викладені у протоколі, узгоджуються із обставинами, зафіксованими на відеозаписі з бодікамери, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку як на місці за допомогою технічного приладу «Драгер», так і у закладі охорони здоров`я; при цьому процесуальні права і наслідки відмови йому працівниками поліції роз`ясненні. Відмова ОСОБА_1 прийнята поліцейським та зафіксована на бодікамеру.

Доводи захисника Осадька О.О. у тій частині, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, є неспроможними, оскільки, як вбачається з відеозапису, працівниками поліції було дотримано вказаних вимог Закону.

Посилання апелянта на те, що відеозапис, наданий працівниками поліції, не є безперервним, не спростовує висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України, оскільки на долученому до адміністративних матеріалів відеозапису міститься достатній обсяг інформації щодо фактичних обставин, які підтверджують доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України за критерієм «поза розумним сумнівом».

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 у складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,а саме: відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Також апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Осадька Олександра Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду О. М. Сітайло

Справа № 33/824/67/2025 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Дорошенко В.М.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.