Справа №: 307/2664/25
Провадження № 3/307/981/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сойма М. М., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Решнюка А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна в режимі відеоконференції справу, яка надійшла з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 26 червня 2025 року близько 21 год. 00 хв. на напрямку прокордонного знаку № 254 (територія Тячівського району Закарпатської області), в межах прикордонної смуги, на відстані 400 метрів від лінії державного кордону, прикордонним нарядом «Контрольний пост» був виявлений при спробі незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Решнюк А. В. подав суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 21 червня 2025 року та його незаконно, силою, проти його волі на протязі 5 днів утримували в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після того як 26 червня 2025 року працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 відпустили ОСОБА_1 , йому була виписана повістка на 26 липня 2025 року, в якій останній зобов`язаний був з"явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 , та він відразу поїхав до себе за місцем проживання та до своїх дітей. Після того, як 26 червня 2025 року ОСОБА_1 відпустили з ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній їхав по дорозі в таксі в місто Надвірне, Івано-Франківської області, Україна, до себе за місцем проживання та своїх дітей, однак, через час ОСОБА_1 був силою, проти його волі, затриманий працівниками прикордонної служби та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були повідомлені про повістку, яку останні проігнорували та яка була виписана на 26 липня 2025 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також працівники прикордонної служби були повідомлені, що ОСОБА_1 утримувався в ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає на сьогоднішній день в місті Києві зі своїми дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . 14 жовтня 2013 року ОСОБА_1 уклав шлюб з громадянкою Росії ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. На підставі рішення про відмову в оформленні візи його дружині ОСОБА_4 відмовлено у в`їзді в Україну на підставі пункту 8, а саме: відсутність доказів, що підтверджують мету запланованого перебування в Україні. Таким чином, ОСОБА_1 виховує сам неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . В провадженні Дарницького районного суду міста Києва знаходиться на розгляді цивільна справа № 753/14320/25 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту виховання неповнолітніх дітей. В позовних вимогах в позовній заяві, яка розглядається в Дарницькому районному суді міста Києва останній просить суд встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, оскільки ОСОБА_1 має на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , останній не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. ОСОБА_1 не надає своєї згоди на призов на військову службу. Таким чином, ОСОБА_1 не мав наміру на перетин державного кордону, оскільки у нього на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, яких останній виховує самостійно без дружини. ОСОБА_1 не чинив опір працівникам поліції, останній повідомляв останніх про наявність у нього всіх документів, однак, вони, застосувавши відносно нього силу, проти його волі, доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_4 . З даного приводу була подана письмова скарга до Генеральної прокуратури України та ДБР з приводу незаконних дій працівників поліції та ІНФОРМАЦІЯ_8 . Також ОСОБА_1 на сьогоднішній день є членом церкви євангельських християн в місті Києві і прийняв святе водне хрещення. ОСОБА_1 має духовний сан - пастор благовісник Всеукраїнського Місіонерського Релігійного Центру «Світло Євангелії» та несе службу в РГЦЕХ «Світло для України» місто Надвірне Івано Франківської області. Також останній постійно знаходиться в Закарпатській області з метою виконання своїх обов`язків як пастер церкви. Вважає, що сам по собі факт присутності особи на території контрольованого прикордонного району не доводить умислу цієї особи, спрямованого на незаконний перетин кордону, і факту спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України. Просить закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Решнюк А. В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції просить закрити провадженні у справі з підстав, вказаних ним у письмовому запереченні на протокол про адміністративне правопорушення.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 204-1 КУпАП як перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України з огляду на таке.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП стверджується:

- даними, що містяться у протоколі про адмінправопорушення серії ЗхРУ № 289008 від 26 червня 2025 року; у письмовому поясненні військовослужбовця ОСОБА_5 ; у довідці щодо проведення опитування громадянина України, з якої вбачається, що ОСОБА_1 затримувався 20 червня 2025 року на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_9 » на напрямку 207 п/зн (КрП «Міжгір?я»), на відстані 72 км до ДК в групі 2-х осіб. В ході проведення перевірочних заходів із громадянином України ОСОБА_1 стало відомо, що останній одружений, має двох дітей, на даний час тимчасово не працює, з метою ухилення від проходження військової служби, покращення умов життя та подальшого працевлаштування, вирішив потрапити на територію Європейського Союзу, а саме, до Республіки Румунії. В ході подальшого опитування стало відомо, що ОСОБА_1 20 червня 2025 року після виявлення представниками Держприкордонслужби України після невдалої спроби, останній вирішив здійснити повторну спробу незаконного перетину кордону, а саме, здійснюючи пошук способу незаконного перетину кордону, під час моніторингу соціальних застосунків «YouTube» та «Тік-Ток» дізнався про спосіб незаконного перетину державного кордону через річку Тиса в межах Тячівського та Рахівського району, Закарпатської області. Після чого, за допомогою мобільного додатку визначився із місцем здійснення ймовірного перетину, ним виявилась околиця села Бедевля, напрямок 263 прикордонного знаку. Так, 26 червня 2025 року останній викликав таксі та вирушив з міста Хуст в напрямку міста Тячів з метою втілення задуманого в реальність, проте в ході слідування був виявлений представниками Держприкордонслужби України.

Згідно ст. 9 Закону України "Про Державний кордон України" перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, як встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 26 червня 2025 року близько 21 год. 00 хв. в умовах воєнного стану здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку прикордонного знаку № 254 в межах контрольованого прикордонного району, територія Тячівського району Закарпатської області Україна, в прикордонній смузі, на відстані 400 метрів від лінії державного кордону, внаслідок чого, ОСОБА_1 був виявлений, що виразилось у вчиненні активних дій, спрямованих ним на порушення встановленого порядку та правил перетинання державного кордону з України в Румунію поза межами встановлених шляхів сполучення без проходження прикордонного контролю (особа призовного віку, не маючи документів на право перетинання державного кордону, передбачених п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України).

Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які б давали підстави вважати, що інспектор прикордонної служби 3 категорії - майстер відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) сержант ОСОБА_5 був упередженим при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи про його зацікавленість у результатах розгляду справи.

Тому суд приходить до висновку, що інспектор прикордонної служби 3 категорії - майстер відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) сержант ОСОБА_5 діяв у межах наданих йому повноважень.

Таким чином, докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву і у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Щодо посилання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Решнюка А. В. у запереченні на протокол про адміністративне правопорушення на ті обставини, що ОСОБА_1 має на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а тому останній не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, а також те, що ОСОБА_1 має духовний сан пастора благовісника Всеукраїнського Місіонерського Релігійного Центру «Світло Євангелії» та несе службу в РГЦЕХ «Світло для України», не є належними та допустими доказами на підтвердження законної мети його перебування у прикордонному районі в межах прикордонної смуги.

Враховуючи вимоги ст. 33 КУпАП, особу правопорушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, обставини вчинення ним правопорушення, вважаю, що відносно ОСОБА_1 слід обрати міру адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП у виді штрафу без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки такі знаряддя та засоби відсутні.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ч. 1 ст. 204-1, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400, 00 (Три тисячі чотириста гривень 00 копійок) гривень без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 (Шістсот п`ять гривень 60 коп.) гривень до ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код за , код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Тячівського районного суду

Закарпатської області: Сойма М.М.