Єдиний унікальний номер 448/929/25
Провадження № 3/448/511/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2025 м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання Романченко І.А.,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого (згідно протоколу),

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

про права передбачені ст.268 КУпАП, ст.ст.10,63 Конституції України особі роз`яснено,

захисники ОСОБА_1 адвокати Косик Л.А., Козоріз О.О.,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, встановлених під час розгляду справи

1. 28.05.2025 року до Мостиського районного суду Львівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №022823 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 21.05.2025 близько 16:30 год. гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурними слова, погрожував та виганяв з дому, внаслідок чого завдав шкоди її здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь в справі про адміністративне правопорушення

2. Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому заперечив, вказав, що жодного психологічного насильства не вчиняв, на крики дружини та провокації не відповідав. Пояснив, що ОСОБА_2 є його колишньою дружиною, з якою він надалі проживає в одному будинку, нажитому за час спільного шлюбу. Стверджує, що колишня дружина часто його безпідставно провокує, чинить тиск, щоб він залишив будинок і саме він потерпає від домашнього насильства, що підтверджується долученими постановами. Вважає, що протокол щодо нього складено безпідставно, жодних доказів до матеріалів справи не долучено, уся справа ґрунтується на заяві та суб`єктивних поясненнях потерпілої колишньої дружини ОСОБА_2 . Також зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що він виганяв її з дому, однак п.26 Форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, заповненої 21 травня 2025 року, спростовує вказане. Також зазначив, що інспектором поліції в протоколі не вказано, яку шкоду було завдано здоров`ю потерпілої. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Також 18.06.2025 подав письмове клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, яке долучене до матеріалів справи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Косик Л.А. в судовому засіданні вину особи, інтереси, якої вона представляє заперечила. Вказала, що у матеріалах даної справи відсутні конкретні правові докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства. Підтримала подане ОСОБА_1 клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Козоріз О.О. в судовому засіданні вину особи, інтереси, якої вона представляє заперечила. Підтримала подане ОСОБА_1 клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

3. В судове засідання потерпіла ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази

4. У даній справі відносно ОСОБА_1 про вчинення зазначеного адміністративного правопорушення в судовому засіданні досліджено такі докази:

4.1. протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №022823 від 21.05.2025 (а.с.3):

4.2. рапорт помічника чергового ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області Войтович В.Й. від 21.05.2025, з якого вбачається, що 21.05.2025 о 16:40 год. надійшло повідомлення зі служби 102про те, що 21.05.2025 о 16:39 за адресою: АДРЕСА_1 заявниця ОСОБА_2 повідомила про те, що співмешканець агресивно поводиться, виганяє її з житла (а.с.4).

4.3. заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 від 21.05.2025 (а.с. 5).

4.4. форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21.05.2025, зокрема п.26, в якому зроблено відмітку НІ: «кривдник виганяв постраждалу особу або дітей з місця проживання, погрожував такими діями НІ» (а.с.5-7);

4.5. копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №448841 (а.с.10);

4.6. перевірку порушника по обліках бази «Армор» (а.с.11);

4.7. копії постанов Мостиського районного суду Львівської області від 09.05.2025 та 03.03.2025 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,3 ст.173-2 КУпАП (а.с.47-54);

4.8. викликаний в судове засідання свідок інспектор поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні 07.07.2025 вказав, що прибувши на виклик його зустріла ОСОБА_2 , яка без перешкод перебувала в будинку, куди його запросили. Також доповнив, що оцінювали ситуацію та складали протокол за її поясненнями.

ІV. Застосоване Судом законодавство

5. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

6. Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

7. Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

8. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

9. Відповідно до ст.9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

10. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

11. Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

12. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

13. У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

14. Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

15. При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з вимогами ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

16. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

17. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

18. Диспозицією статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так самовказане діяння, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, а також повторне протягом року вчинення вказаних порушень, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню - передбачає адміністративну відповідальність.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

19. Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

20. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

21. З аналізу наведених вище норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи фактичне настання фізичної або психологічної шкоди.

22. Сам по собі словесний конфлікт, словесна образа не утворюють домашнього насильства та складу адміністративного правопорушення. Тільки у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, зазначені висловлювання становлять собою об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

V. Висновок Суду

23. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, які досліджені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

24. При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

25. Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, встановлено матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують в його діях складу наведеного адміністративного правопорушення та є сумнівними.

26. Зокрема, долученими до матеріалів справи про адміністративне правопорушення доказами не підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 21.05.2025 дій, спрямованих на домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме щодо словесних образ або погроз, та те, що останній виганяв її з дому, якими б навмисно ОСОБА_1 бажав спричинити емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, та внаслідок яких могла б завдаватися або завдалася шкода психічному здоров`ю.

27. Зазначений вище протокол та долучені до нього документи (письмові заява та пояснення ОСОБА_2 , рапорт поліцейського, форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства) як докази не є недостатніми і на їх основі у визначеному законом порядку у повній мірі не можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суть якого викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, та винність ОСОБА_1 у його вчиненні. Крім того, у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не зазначено свідків, які були присутні на місці події, не відібрано у них пояснень.

28. Також всупереч вимогам ч.1 ст.173-2 КУпАП, в матеріалах справи відсутні докази того, що внаслідок дій ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю.

29. При цьому, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

30. Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

31. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Встановлені у суді обставини не підтверджують викладених у протоколі даних про обставини правопорушення.

32. Натомість у матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні об`єктивні дані, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

33. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки, за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

34. Інших доказів, працівниками поліції, для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не надано.

35. Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

36. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України - презумпції невинності.

37. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

38. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення його захисників та інспектора поліції, з яких вбачається відсутність доказів на підтвердження факту, який би свідчив про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вважаю, що в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, так як сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства, в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

39. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

А згідно вимог ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

40. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого законодавства, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

41. У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

42. Враховуючи вищенаведене, керуючись принципом презумпції невинуватості, згідно якого, крім іншого, усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягується до відповідальності, суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

VІ. Судові витрати

43. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, виходячи з норм ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 9, 173-2, п.1 ч.1 ст. 247,251,255, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

2. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду виготовлена та підписана суддею 23.07.2025.

Суддя Світлана ГІРЯК