Справа № 457/1026/25
провадження №3/457/455/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Василюк Т.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, громадянина України, за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №366347 від 19.06.2024 року водій ОСОБА_1 13.06.2025 року о 18 год 42 хв на дорозі Т 14-02 на ділянці 15 км + 650 м керував автомобілем марки Hyundai Ioniq 5, державний номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та змінами в дорожній обстановці, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічного пошкодження в`їздом у вибоїну, чим порушив вимоги п. 2.3.б Правил дорожнього руху.

Правопорушник у судовому засіданні пояснив, що він викликав працівників поліції для того, щоб вони зафіксували незадовільний стан дорожнього покриття, а саме: наявність глибоких вибоїн та відсутність розмітки. Просив закрити провадження в справі у зв`язку відсутністю події і складу в його діях адміністративного правопорушення, а притягнути до відповідальності службових осіб, які є відповідальними за утримання даної ділянки дороги.

Заслухавши правопорушника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія, яка посягає на громадський порядок, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз. 3, 5 п. 24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №366347 від 19.06.2024 року вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.3.б Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.

За змістом ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У п.2.3.б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У схемі місця дорожньо-транспортної пригоди зазначено, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 на автодорозі Т 14-02 16 км 350 м, отримав пошкодження, а саме: гуля на правому передньому колесі. Також на цій схемі позначено розташування транспортного засобу Hyundai Ioniq 5, державний номерний знак НОМЕР_2 , та вибоїн на дорозі, проте не зазначена їхня глибина.

У поясненнях ОСОБА_1 від 13.06.2025 року, які долучено до матеріалів справи, він повідомив, що він рухався на своєму авто Hyundai Ioniq, державний номерний знак НОМЕР_2 , з м. Борислав в м. Трускавець по автодорозі Т 14-02 і в`їхав у вибоїну, внаслідок чого пошкодив автомобільну шину і на ній утворилася гуля.

Окрім цього, 08.07.2025 року ОСОБА_1 подав заяву, в якій повідомив, що ця ділянка автодороги перебуває у вкрай незадовільному технічному стані, а вибоїни на ній глибиною до 20 сантиметрів розташовані по обидва боки проїжджої частини. Водночас дорожній знак 1.12 Правил дорожнього руху «Вибоїна» відсутній. Також на вказаній автодорозі повністю відсутня дорожня розмітка, узбіччя має незадовільний стан. У своїй заяві ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення та додає фотодокази з місця події. До того ж, у заяві від 11.07.2025 року ОСОБА_1 просить притягнути до відповідальності посадових осіб, які відповідають за утримання в належному стані автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та долучає до заяви відповідь т.в.о. начальника ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про усунення вибоїн на ділянці проїжджої частини автодороги Т 14-02.

Всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд не може погодитись із висновком працівників поліції зазначених в протоколі ЕПР1 №366347 від 19.06.2025 року про те, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є в прямому безпосередньому причинному зв`язку з порушенням вимог п. 2.3.б Правил дорожнього руху ОСОБА_1 і в матеріалах справи відсутні докази його винуватості.

Механічні пошкодження транспортний засіб ОСОБА_1 отримано саме через неналежний стан дорожнього покриття по якому він рухався, а саме через глибокі вибоїни, які не були позначені працівниками відповідної дорожньої служби в передбачений законодавством України спосіб.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

За таких умов кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП є сумнівною та нейприйнятною, а тому, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що вина особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі.

Тому приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 40-1 КУпАП.

Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1,124,245,251,283-285, 287 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду впродовж 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Т. В. Василюк