Справа № 466/6609/25
Провадження № 3/466/2199/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Свірідова В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце праці невідомо, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2, ч.3 ст. 173-2 КУпАП, за ч.3 ст. 173-2 КУпАП від 24.04.2025р.,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановила:

08.07.2025 року о 22.30год. в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 повторно вчинила домашнє насильство, психологічного, фізичного, економічного характеру відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , а саме: поводила себе агресивно, словесно ображала, штовхала, виганяла з помешкання,чим завдала їй психологічних та фізичних страждань, будучи особою, яку протягом року неодноразово було піддано адміністативному стягненню за ч.1,2 та ч.3 ст.173-2 КУпАП.

На розгляд матеріалів адміністративної справи в суд ОСОБА_1 не з`явилась, хоча належним чином був повідомлена про час та дату судового засідання, що стверджується СМС про доставку судової повістки. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , оскільки остання була присутня під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлена про те, що протокол буде розглядатися в Шевченківському районному суді м. Львова та повідомлена судом про дату та час судового засідання.

Дослідивши матеріали адміністративної справи приходжу наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Частина 3 вказаної статті передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою або другою цієї статті, за яке особу було вже піддано адміністративному стягненню.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Системний аналіз національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, зокрема: даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №477410 від 08.07.2025; заявою потерпілої ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 ; терміновим заборонним приписом серії АА №612403 від 08.07.2025; постановою суду від 01.04.2025р., які досліджені судом .

Окрім того, ОСОБА_1 , неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 та ч.3 ст. 172-3 КУпАП, що стверджується наступними постановами: постанова від 01.04.2025р. справа №466/1861/25; постанова від 30.04.2025р. справа №466/3193/25; постанова від 01.05.2025р. справа №466/2160/25; постанова від 03.06.2025р. справа №466/3919/25; постанова від 05.06.2025р. справа №466/3784/25.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч.3 ст. 173-2 КУпАП про вчинення нею 28.06.2025р. домашнього насильства відносно своє бабусі. За вказане правопорушення постановою суду від 21.07.2025 ОСОБА_1 було визнано винуватою за ч.3 ст.173-2 КУпАП та накладено відповідне стягнення (справа №466/6584/25).

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вона, будучи особою, яку протягом року неодноразово було піддано адміністративному стягненню за ч. 1, ч.2 та ч.3 ст. 173- 2 КУпАП, повторно вчинила домашнє насильство відносно своєї бабусі, тобто умисно вчинила дії психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчинених нею правопорушень та її особу, оскільки обставин, що обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган, що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи особу правопорушника та обставини справи, з урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому нею систематичних правопорушенню та її особi, в межах санкції ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою її визнано винуватою, обравши їй адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Згідно ст.40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк шістдесят (60) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя В. В. Свірідова