Справа 362/3288/25
Провадження 3/362/1430/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2025 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, житель АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП.

встановив:

27.04.2025 о 16:20 год. на а/д М-05 «Київ - Одеса» 66 км., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado 150, д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення правил п. 12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав у встановлених межах безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 16.05.2025 заперечив факт своєї винуватості і вказав, що, на його думку, винуватцем ДТП є водій автомобіля BMW, яка різко загальмувала і створила аварійну ситуацію. Просив викликати усіх учасників справи, так як тоді зіткнулися чотири автомобіля, його автомобіль був другий.

У наступні судові засідання 21.05.2025, 09.06.2025, 02.07.2025, 10.07.2025 та 23.07.2025 ОСОБА_1 не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справ шляхом надсилання на його адресу судових повісток, які повернуто до суду через відсутність адресата за вказаною адресою. Суд констатує, що здійснював виклики ОСОБА_1 за адресою, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів. Додатково на номер телефону ОСОБА_1 , який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів, судом направлялись СМС-сповіщення про його виклик у судове засідання, які отримані ним відповідно до довідок про доставку.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Влласюк М.М. (діє на підставі ордеру серія АІ № 1885938 від 07.05.2025), ознайомившись з матеріалами справи 14.05.2025, у судові засідання не з`являвся, неодноразово заявляючи клопотання про відкладення розгляду справи. Також звернувся до суду із рядом клопотань: про доручення доказів; про виклик свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; про призначення експертизи.

Суд зауважує, що неодноразові клопотання сторони захисту про відкладення розгляду цієї справи (07.05.2025, 10.07.2025, 23.07.2025) було задоволено.

Так, у п.14 Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Водночас за приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Отже, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Водночас суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 23.08.2018 у справі за №11-237сап18, де звертається увага на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Яку уже зазначалось вище, з ініціативи сторони захисту у судове засідання викликались свідки по даній справі, інші учасники ДТП: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до суду не прибули, причини неявки суду невідомі.

У режимі відеоконференції при розгляді справи брав участь представник ОСОБА_2 Баладига С.П.

Свідок ОСОБА_3 регулярно прибував до суду за викликом, однак судовий розгляд не проводився, оскільки було задоволено клопотання сторони захисту про відкладення судового засідання, а тому 10.07.2025 надав суду письмові пояснення та вказав, що не має змоги надалі прибувати у засідання через брак часу.

Щодо заявленого стороною захисту клопотання про призначення експертизи.

Суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду. З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що, в матеріалах провадження зібрано достатньо доказів на підставі яких суд може прийняти рішення у справі, оскільки за нормами КУпАП суду належить вирішити правове питання щодо наявності або відсутності факту порушення Правил дорожнього руху України, а тому в задоволенні клопотання про призначення судової експертизи слід відмовити.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді даної справи, дійшов до висновку про таке.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, зокрема Правил дорожнього руху України

Так, диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно з п. 12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом (п.1.10 ПДР України).

Відповідно до п. 13.1. водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру. Для дотримання безпечної дистанції, водій повинен вибрати таку відстань до транспортного засобу, який рухається попереду, щоб в екстреній ситуації ця відстань дала змогу йому встигнути вжити заходів, щоб запобігти зіткненню. Дистанція буде вважатися правильною, якщо водій встиг уникнути аварії.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, зі схеми ДТП убачається, що подія відбулась на а/д М-05 «Київ - Одеса» 66 км., автомобіль BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , знаходиться попереду автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150, д.н.з. НОМЕР_1 , позаду якого перебуває автомобіль Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_3 , а за ним - автомобіль Jeep Compass, д.н.з. НОМЕР_4 . Всі автомобілі перебувають у одному напрямку. Позначено місця зіткнення кожного з автомобілів. Дана схема підписана всіма учасниками ДТП без зауважень, тому числі і ОСОБА_1 . Там зафіксовано механічні ушкодження усіх автомобілів.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , які надані ним в ході судового розгляду, вбачається, що він рухався у потоці, коли автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду, різко загальмував. Він не встиг загальмувати та здійснив зіткнення з ним, після чого в його автомобіль в`їхав інший автомобіль, який рухався позаду нього. Щодо обставин ДТП автомобілів Toyota та BMW сказати нічого не може, так як нічого не бачив.

Дослідивши фото та відеозапис з місця події, які були надані стороною захисту, суд зауважує, що ці докази фактичних обставин справи також не спростовують, а навпаки підтверджують фактичні обставини, які викладені у матеріалах справи.

Виходячи з аналізу та оцінки складеної працівниками патрульної поліції схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана учасниками ДТП без зауважень, місця зіткнення та характеру пошкоджень транспортних засобів і механіки їх виникнення, письмових пояснень учасників ДТП, наявних у матеріалах справи фото- та відеоматеріалів, суд приходить до висновку, що обрана ОСОБА_1 швидкість і дистанція не відповідали дорожній обстановці, що не дало йому можливості запобігти зіткненню, а тому вважає, що він порушив п. п. 12.1, 13.1. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та приходить до переконання про застосування до правопорушника адміністративного стягнення у межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283-285, 289, 298, 299, 301, 304, 307 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок № UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 605,60 гривень судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко