Справа № 297/4102/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю захисника-адвоката Сідун О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Сідун О.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173, ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та ст. 173 КУпАП, та із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до постанови суду, - 13 вересня 2024 року о 14:30 год. в с-щі Батьово, по вул. Вошут, ОСОБА_1 в нетверезому стані намагався пошкодити комунальне майно та виражався в бік перехожих нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім того, 27.09.2024 року близько 10:00 год. в с-щі Батьово, по вул. Вошут, ОСОБА_1 , перебуваючи в нетверезому стані, чіплявся до перехожих, виражався нецензурною лайкою та намагався пошкодити шкільний автобус, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Сідун О.С. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та кладу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173, ст. 173 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову не обґрунтованою, незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою проведеного судового розгляду, порушенням права на справедливий судовий розгляд, порушенням принципу верховенства права законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Зазначає, що протоколи не можуть бути належними доказами, оскільки в них не зазначено з ким вчинено сварку, не вказаного потерпілого, якого ображено нецензурною лайкою, не зазначено номера автобуса та ПІП особи, що керувала автобусом.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 269 КУпАП.

Заслухавши пояснення адвоката Сідун О.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, перевіривши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог закону суд першої інстанції не дотримався при розгляді даної справи.

Висновки суду першої інстанції про доведеність факту події дрібного хуліганства та наявності в діях ОСОБА_1 , складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними доказами.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, вчинила дрібне хуліганство, яке за диспозицією цієї статті трактується як: нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що досліджені судом докази, зокрема і протоколи про адміністративне правопорушення, підтверджують його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Однак, на думку апеляційного суду, висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, є необґрунтованим.

Диспозицією ст. 173 КУпАП, за якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Безпосереднім об`єктом охорони за ст. 173 КУпАП є громадський порядок.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Приймаючи до уваги те, що правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП встановлює відповідальність за вчинення хуліганських дій, то в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути конкретизовані мотиви, якими керувався правопорушник під час вчинення правопорушення, спосіб вчинення правопорушення та вказано, що дії правопорушника носили навмисний характер і були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.

Однак, при дослідженні протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД №544720 та серії ВАВ №943710 від 27.09.2024 встановлено, що зазначені в них звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не можна визнати конкретним, оскільки воно не містить обов`язкових для даного правопорушення кваліфікуючих ознак та обставин, які мають істотне значення для розгляду справи.

Більш того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, зокрема відомостей про свідків вказаних подій чи присутність інших осіб, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 порушував громадський порядок та спокій громадян у розумінні ст. 173 КУпАП.

З письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи ОСОБА_2 від 27.09.2024 слідує, що 27.09.2024 близько 09.00 до нього, як до селищного голови почали надходити звернення мешканців с.Батьово про те, що ОСОБА_1 поводить себе неадекватно, перебуває у стані алкогольного сп`яніння, намагався пошкодити шкільний автобус, чим налякав школярів, на зауваження не реагував, тому він вирішив повідомити про дане правопорушення на лінію «102» до поліції.

Пояснення надані ОСОБА_2 від 13.09.2024, які наявні в матеріалах справи, є не читабельними і не зрозумілими.

З рапорту поліцейського, який наявний в матеріалах справи слідує, що заявник ОСОБА_3 повідомив про те, що по АДРЕСА_1 курсує особа чоловічої статі, який неадекватно себе поводить, намагається пошкодити комунальне майно, кидається на перехожих. В руках правопорушника зброя, ймовірно пістолет.

Відтак, працівниками поліції не встановлено осіб, з числа інших громадян, чий громадський порядок міг би бути порушений.

Матеріали справи не містять жодних фактичних доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованих адміністративних правопорушень.

Крім того, сам факт нецензурної лайки ОСОБА_1 не підтверджено жодними іншими доказами, а пояснення селищного голови ОСОБА_2 , без підтвердження іншими доказами, не є достатніми для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Ні районний суд, ні апеляційний суд не мають права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган поліції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Незважаючи на такі істотні обставини, які залишились поза належною увагою суду першої інстанції, ОСОБА_1 було поспішно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог статті 283 КУпАП «Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення» вимагає щоб в постанові, крім інших даних, був викладений опис обставин, установлених при розгляді справи, в даному випадку встановлених судом.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суддя дав невірну оцінку обставинам адміністративного правопорушення, які не вбачаються із наявних доказів та не відповідають змісту ст. 173КУпАП.

Таким чином, приймаючи рішення в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддя місцевого суду, всупереч вимогам ст. ст. 8, 245, 251, 252, 280 КУпАП, належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, розглянув справу без об`єктивного з`ясування фактичних обставин, не врахував положень закону про те, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, а тому дійшов хибного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20. 09. 2016 у справі «Карелін протии Росії», відповідно до якого у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист і свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Таким чином, висновок суду не ґрунтується на зібраних матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а сама постанова щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173КУпАП, є невмотивованою.

Апеляційний суд приходить до висновку, що наведені обставини події, які викладені у протоколах про адміністративне правопорушення та постанові суду, дають підстави стверджувати, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а винність останнього у його вчиненні не знайшла свого підтвердження вказаними доказами у справі.

Таким чином постанова судді підлягає до скасування, а провадження по справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

За наведених обставин, апеляційна скарга адвоката Сідун О.С., в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Сідун О.С. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173, ст. 173 КУпАП, скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага