Справа № 159/4126/25 143
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2025 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Сметанюк В.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якому роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-
03 червня 2025 року о 19:14 год. в м. Ковель по вул. Володимирській, 133а водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом сідельним тягачем DAF XF 460 FT, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки SCHWARZMULLER SPA-3E, д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме фасад кіоску, пошкодивши його покриття та конструкцію, внаслідок чого транспортний засіб та кіоск отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 364332 від 17.06.2025 вбачається, що 03 червня 2025 року о 19:14 год. в м. Ковель по вул. Володимирській, 133а водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки DAF XF 460 FT, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHWARZMULLER SPA-3E, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, не повідомивши працівників поліції про пригоду, чим порушив вимоги п. 2.10а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення у цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Беручи до уваги те, що матеріали про вчинення адміністративних правопорушень за ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП складені відносно однієї особи ОСОБА_1 та розглядаються одним органом (посадовою особою), уповноваженим на їх розгляд, суд приходить до висновку про необхідність об`єднання вказаних матеріалів в одне провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав, а у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП заперечив. Пояснив, що керуючи великогабаритним тягачем з напівпричепом, не помітив, що сталося ДТП та покидати місце пригоди умислу не мав, так як не відчув контакту з кіоском, а про ДТП дізнався від працівників поліції. Також згодом при огляді свого автомобіля виявив незначне його пошкодження. Наголосив, що умислу залишати місце пригоди не мав, а тому просив закрити провадження у справі, про що подав письмове клопотання.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення є наявність причино-наслідкового зв`язку між діями особи у вигляді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.
Пунктом 10.9 Правил дорожнього руху України визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, окрім власного зізнання, встановлена матеріалами справи про адмінправпорушення, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 364293, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , рапортом працівника поліції.
Таким чином, аналізуючи здобуті у судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна (автомобіля, кіоску).
Що стосується правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, то на думку судді відсутні достатні докази вини ОСОБА_1 у його вчиненні, з огляду на наступне.
Положенням ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
З матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній, рухаючись заднім ходом великогабаритним транспортним засобом (більше 16 метрів), не зауважив, що сталася ДТП, оскільки не відчув удару або контакту з кіоском, що виключає його умисел на залишення місця ДТП та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Відтак, суддею встановлено, що ОСОБА_1 не мав умислу залишати місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, оскільки не відчув удару, про що свідчить його подальша поведінка, а будь-яких належних доказів на підтвердження протилежного, матеріали справи не містять.
З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 умисно залишив місце ДТП, приходжу до висновку, що наданими у справі доказами не доведена наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
На підставі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини і ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За приписами ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, разом з тим провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 33, 122-4, 124, 247, 283-285, 294 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В:
Справи № 159/4126/25 та № 159/4127/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП об`єднати в одне провадження за єдиним унікальним номером 159/4126/25, провадження 3/339/109/25.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесять) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченогост. 122-4 КУпАП.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому Законом.
Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови або у разі її перегляду Івано-Франківським апеляційним судом з дня винесення постанови Івано-Франківським апеляційним судом.

Суддя В.Б. Сметанюк