ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1972/25 Справа № 189/2201/25 Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К. С. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу адвоката Єланського О.Г., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

за участю (в режимі відеоконференції):

адвоката Єланського О.Г.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 10 діб.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.06.2025 року у денний час військовослужбовець ОСОБА_1 , проходячи військову службу у в/ч НОМЕР_1 , знаходився на території Синельниківського району, виконуючи військові обов`язки в стані алкогольного сп`яніння, під час дії воєнного стану, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Єланський О.Г., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Зазначив, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає постанову суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначив, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи в їх сукупності, до протоколу про адміністративне правопорушення додано копії наказів №27X7 від 25.12.2024 року «Про допуск до використання технічних засобів для встановлення стану сп`яніння посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 на період дії в державі воєнного стану», а також №2718 від 25.12.2024 року «Щодо удосконалення організації роботи зі складання та обліку протоколів про адміністративні правопорушення та військові адміністративні правопорушення, зберігання адміністративних справ на період дії в державі воєнного стану», з яких не вбачається, що офіцер відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_2 має право складати протоколи про адміністративне правопорушення чи оформлювати матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, вказує, що процедура обстеження особи на стан алкогольного сп`яніння була проведення з порушенням чинного законодавства.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНЛ/П №2276 від 14 червня 2025 року у графі «свідки» не зазначено жодну особу, однак далі, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення такі собі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дають пояснення як свідки, які не можуть у даному випадку виступати свідками адміністративного правопорушення, оскільки вони являються підлеглими особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, а також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНЛ/П №2276 від 14 червня 2025 року, не зазначені як свідки, а отже будь-які їх пояснення як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не можуть бути розцінені як докази. Покази свідків ідентичні та надруковані на комп`ютері, відрізняються лише підписом наприкінці.

Крім того, апелянт зазначив, що з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, навіть якби вміст алкоголю, у повітрі, що видихав ОСОБА_1 був 0,40 проміле, він не перевищував гранично допустиму норму» передбачену нормами міжнародного права.

Більш того, ОСОБА_1 , 14 червня 2025 року самостійно звернувся до клініко- діагностичної лабораторії у КП «Дніпропетровська багато профільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» на предмет наявності в його організмі алкоголю, в спеціалізованому медичному закладі. Згідно з Результатом токсикологічного дослідження на вміст алкоголю №4788 від 14,06.2025 року, виданим клініко-діагностичною лабораторією у КП «Дніпропетровська багато профільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Під час апеляційного перегляду адвокат Єланський О.Г. підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з підстав викладених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку адвоката, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскаржуваної постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, зокрема із: протоколом про адміністративне правопорушення ДНЛ/П№2276 від 14.06.2025 року, де наведені обставини вчинення правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу № 1247 від 14.06.2025 року, квитанцією з приладу Алконт М №00278, письмовими поясненнями та іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення чотирьох окремих адміністративних правопорушень: за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів; за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за ч. 3 цієї статті настає за ті самі дії, якщо вони були вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або якщо вони були вчинені в умовах особливого періоду.

Статтею 16 Закону України "Про Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до статті 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, 14 червня 2025 року у денний час військовослужбовець ОСОБА_1 , під час виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, на території населеного пункту АДРЕСА_2 , вжив алкогольні напої та перебував у нетверезому стані біля будинку АДРЕСА_3 вказаного населеного пункту, зокрема із ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та поведінкою, що не відповідає обстановці, де виявлений військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 . При проведенні огляду у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 встановлено позитивний результат 0,40 %проміле. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність досліджених доказів та викладених у них обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

З наданих матеріалів вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М прилад №00278, результат проби є позитивним, тест №5150 від 14.06.2025 - 0,40 проміле, що утворює склад інкримінованого адміністративного правопорушення. Огляд проводився у присутності двох свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ..

Апеляційні доводи щодо порушення процедури проведення огляду, матеріалами справи не підтверджуються та спростовуються медичним висновком.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №515 від 10 жовтня 2016 року, апеляційний суд дійшов висновку, що огляд на стан сп`яніння було проведено з дотриманням вимог закону.

Отже, за результатами перегляду оскаржуваної постанови суд дійшов висновку, що суд першої інстанції при розгляді цієї справи повно, всебічно і об`єктивно дослідив докази у справі, належним чином перевірив обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, надав цим обставинам належну правову оцінку та, приймаючи рішення про притягнення його до відповідальності, дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу цього правопорушення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення порядку проведення медичного огляду, з огляду на наступне.

Процедура огляду в медичному закладі відрізняється від проведення огляду в порядку ч. 2 ст. 266-1 КУпАП, посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Медичний огляд лікарем, окрім застосування спеціальних технічних засобів, включає ще й загальний медичний огляд особи, її стану та відповідних симптомів, про що складається акт медичного обстеження та на сукупності виявлених ознак лікар складає медичний висновок.

Необгрунтованими є і доводи апеляційної скарги про порушення порядку проведення медичного огляду.

Так за змістом ч. 6 ст. 266-1 КУпАП, застосування спеціальних технічних засобів відеозапису або залучення двох свідків під час проведення огляду, здійснюється тільки у випадку, коли огляд військовослужбовця проводить уповноважена посадова особа із використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У цій справі огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводила посадова особа Військової служби правопорядку у Збройних Силах України із використанням спеціальних технічних засобів та тестів, у присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про оборону України особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Правопорушення за вчинення якого ОСОБА_1 визнаний винуватим, він вчинив 14 червня 2025 року, тобто в період дії воєнного стану, відповідно в період дії особливого періоду за визначенням ст. 1 Закону України Про оборону України, тому його доводи є неприйнятними, а кваліфікація його за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за ознакою вчиненні особою в умовах особливого періоду є правильною.

Інші доводи сторони захисту не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При розгляді справи судом, порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу сторони захисту залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Єланського Олега Геннадійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2025 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко