КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/4008/2025
Справа № 367/5808/25
Головуючий в суді І інстанції Горбачова Ю.В.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 липня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-2 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2025 року ОСОБА_1 , керівника ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «СЗХНО», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-2 ч. 1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн., стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що 02 квітня 2025 року при проведенні органами ГУ ДПС у Київській області камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкових зобов`язань було встановлено, що посадова особа - керівник ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «СЗХНО» ОСОБА_1 вчинив несвоєчасне подання платіжного доручення на перерахування належної до сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства до поданої за 2024 рік податкової декларації з податку на прибуток підприємства у 2025 році, чим порушив п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 05 липня 2025 року через систему «Електронний суд», в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2025 року та закрити провадження в справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначав, що згідно диспозиції ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ, організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Так, на думку суду, склад адміністративного правопорушення полягає в ненаданні ОСОБА_1 платіжного доручення на перерахування до державного бюджету України податку на прибуток підприємств, сума якого є узгодженою відповідно до податкової декларації за 2024 рік.

Вказував, що відповідно до норм ПК України платник податків має обов`язок сплати узгодженої суми податкового зобов`язання протягом 10 днів, наступних за датою такого узгодження. Так як граничною датою подачі податкової декларації з податку на прибуток за 2024 рік є 10 лютого 2025 року, сума податку має бути сплачена з 11 лютого 2025 року по 20 лютого 2025 року включно. Однак станом на цей період в Україні інституту платіжного доручення не існувало, тому невідомо, що мала на увазі та якою нормою закону керувалася особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення № 1207/10-36-04-04 від 14 травня 2025 року, стверджуючи, що ОСОБА_1 мав обов`язок подати платіжне доручення. Станом на період з 11 лютого 2025 року по 20 лютого 2020 року платники податків не мали обов`язку подавати платіжне доручення, а суд першої інстанції в свою чергу не пересвідчився, чи існує у них такий обов`язок. Таким чином, події адміністративного правопорушення не було за відсутності у ОСОБА_1 обов`язку подавати платіжне доручення.

Щодо належності протоколу про адміністративне правопорушення № 1207/10-36-04-04 від 14 травня 2025 року в якості доказу, вказував, що нормами ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила порушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак в порушення цієї норми протокол про адміністративне правопорушення № 1207/10-36-04-04 не був вручений йому під розписку, і складений у порушення 24-часового строку на його складення. Оскільки особа, яка вчинила правопорушення, була виявлена саме 02 квітня 2025 року складанням акту, то протокол відповідно до ст. 254 КУпАП мав бути складений не пізніше 03 квітня 2025 року, а фактично складений 14 квітня 2025 року.

Крім того, в порушення ст. 256 КУпАП, йому не було надано можливості підписати протокол або відмовитися від підпису, не було надано можливості подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, не були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

За даних обставин суд першої інстанції не міг використовувати протокол про адміністративне правопорушення № 1207/10-36-04-04 від 14 травня 2025 року в якості доказу.

Щодо порушення права ОСОБА_1 на справедливий суд, вказував, що на його неодноразові звернення до суду першої інстанції щодо ознайомлення з матеріалами справи в електронній формі, суд першої інстанції не відреагував, копії матеріалів справи йому на електронну пошту не надіслав. Крім того, матеріали справи, відображені в його електронному кабінеті, не містили ані протоколу про адміністративне правопорушення № 1207/10-36-04-04 від 14 травня 2025 року, ані акту про результати камеральної перевірки. Такі порушення з боку суду значним чином ускладнюють використання ним процесуальних прав, зокрема на складання апеляційної скарги.

Також відповідно до ст. 277 КУпАП він мав бути належним чином повідомлений про час розгляду справи шляхом вручення повістки не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді. Однак повістка була йому вручена пізніше, ніж за три доби, оскільки до електронного кабінету доставлена 17 червня 2025 року о 18:25, а отже вважається врученою у наступний робочий день. Таким чином, розгляд справи не був справедливим, як того вимагає п. «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що він отримав постанову до електронного кабінету 26 червня 2025 року о 23:51, про що свідчить протокол руху документу, а тому постанова вважається врученою 27 червня 2025 року.

Природною є та обставина, що для складання такого складного документу, як апеляційна скарга, потрібен певний час, і таким часом не є три дні (28 - 30 червня 2025 року), які після 27 червня 2025 року залишилися від строку, визначеного нормами ст. 289 КУпАП. Закон визначає таким строком 10 днів. З огляду на неможливість складання скарги в строк з 28 по 30 червня 2025 року, два із яких були вихідними, та фактичне направлення скарги у стислий строк, менший, ніж 10 днів з дня отримання постанови, просив поновити строк на оскарження постанови.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином не дотримані, оскільки докази вручення судової повістки ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні. Довідка про доставку sms-повідомлення не є доказом належного повідомлення особи, притягається до адміністративної відповідальності, про дату і місце розгляду справи.

Крім того, за приписами ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови ОСОБА_1 пропустив з поважних причин, оскільки розгляд справи судом першої інстанції проведено у відсутності ОСОБА_1 , якому копію постанови Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2025 року направлено до електронного кабінету лише 26 червня 2025 року о 23:55, при цьому апеляційну скаргу ним подано 05 липня 2025 року.

За наведених обставин та з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_1 на допуск до правосуддя, в якому не може бути відмовлено з формальних підстав, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

В судове засідання 28 липня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом направлення судової повістки-повідомлення до електронного кабінету, клопотань про відкладення судового засідання не направив.

Дослідивши апеляційну скаргу та матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених в судовому засіданні та оцінених доказів і вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст. 278, 280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не достатньо повно встановив усі обставини справи та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

До матеріалів справи додано акт про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів № 16611/10-36-04-04/35487040 від 02 квітня 2025 року, складений ГУ ДПС у Київській області, а саме щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «СЗХНО», з якого вбачається, що на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І, п. 75.1 ст. 75 розділу ІІ ПК України, у порядку, визначеному п. 76.2 ст. 76 розділу ІІ ПК України, проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати (перерахування) податків, зборів, платежів з податку на прибуток підприємств головним державним інспектором Відділу податків і зборів з юридичних осіб галузей переробної промисловості управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Київській області Шепель І.С.

При перевірці використано АІС «Податковий блок», Архів електронної звітності.

Відповідно до п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Кодексу грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 203.2 ст. 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Зазначено, що дані перевірки свідчать про порушення ст. 124 ПК України «Порушення правил сплати грошового зобов`язання». При цьому п. 124.1 ст. 124 Кодексу визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Перевіркою встановлено: дата подання 28 лютого 2024 року, номер , документ податкова декларація з податку на прибуток підприємств, граничний термін 11 березня 2024 року, дата сплати 21 березня 2024 року, кількість днів затримки 10, 5 %, сума боргу 207711 грн., сума штрафної санкції 10385,55 грн.; дата подання 28 лютого 2024 року, номер , документ податкова декларація з податку на прибуток підприємств, граничний термін 11 березня 2024 року, дата сплати 18 березня 2024 року, кількість днів затримки 7, 5 %, сума боргу 200000 грн., сума штрафної санкції 10000 грн., дата подання 28 лютого 2024 року, номер , документ податкова декларація з податку на прибуток підприємств, граничний термін 11 березня 2024 року, дата сплати 25 березня 2024 року, кількість днів затримки 14, 5 %, сума боргу 160000 грн., сума штрафної санкції 8000 грн., дата подання 09 серпня 2024 року, номер , документ податкова декларація з податку на прибуток підприємств, граничний термін 19 серпня 2024 року, дата сплати 21 серпня 2024 року, кількість днів затримки 2, 5 %, сума боргу 722769, сума штрафної санкції 36138,45 грн., дата подання 03 березня 2025 року, номер , документ податкова декларація з податку на прибуток підприємств, граничний термін 11 березня 2025 року, дата сплати 12 березня 2025 року, кількість днів затримки 1, 5 %, сума боргу 482982 грн., сума штрафної санкції 24149,10 грн.

Зроблено висновок, що дані перевірки свідчать про порушення ст. 124 ПК України «Порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання.

Акт підписано головним державним інспектором Відділу податків і зборів з юридичних осіб галузей переробної промисловості управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Київській області Шепель І.С., графа «Керівник або уповноважена особа/фізична особа (законний представник)» для підпису ОСОБА_2 не заповнена.

Листом від 02 квітня 2025 року уповноваженою особою ГУ ДПС у Київській області Наталією Дігтяр повідомлено керівника ТОВ «НВО «СЗХНО» з`явитися протягом 5 робочих днів з моменту отримання запрошення в зручний час за вказаною адресою для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення за результатами камеральної передвіки з питання порушення термінів сплати (перерахування) податків, зборів, платежів з податку на прибуток, мати при собі документи, завірені належним чином, в тому числі копію протоколу (наказу) про призначення на посаду.

В матеріалах справи наявна копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, згідно якого поштове відправлення, направлене на адресу ТОВ «НВО «СЗХНО», повернуто за закінченням терміну зберігання.

14 травня 2025 року головними державними інспекторами ГУ ДПС у Київській області Іриною Шепель, Світланою Кобзар, Дар`єю Волошиною складено акт про неявку для складання та підписання протоколів про адміністративне правопорушення, згідно якого керівник ТОВ «НВО «СЗХНО» ОСОБА_1 згідно листа ГУ ДПС у Київській області від 02 квітня 2025 року не з`явився для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення згідно акту перевірки від 02 квітня 2025 року № 16611/10-36-04-04/35487040.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 1207/10-36-04-04 від 14 травня 2025 року, складеного головним державним інспектором відділу податків та зборів з юридичних осіб галузей переробної промисловості управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Київській області Шепель І.С. під час проведення на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І, п. 75.1 ст. 75 розділу ІІ ПК України, у порядку, визначеному п. 76.2 ст. 76 розділу ІІ ПК України, камеральної перевірки (акт перевірки № 16611/10-36-04-04/35487040 від 02 квітня 2025 року) щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкових зобов`язань встановлено порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «СЗХНО» (), адреса юридичної особи 08205, Київська область, Бучанський район, вул. Т.Шевченка, 2-а, встановлено, що посадова особа - керівник ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) вчинив порушення: несвоєчасне подання платіжного доручення на перерахування належної до сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства до поданої за 2024 рік податкової декларації з податку на прибуток підприємства у 2025 році.

Встановлено порушення п. 57.1 ст. 57 ПК України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - керівник ОСОБА_1 , посадова особа не з`явилась до органу ДПС для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, про що складено акт про неявку від 14 травня 2025 року № 11270/10-36-04-04. Дата, час і місце вчинення порушення: порушення виявлено 02 квітня 2025 року, акт камеральної перевірки № 16611/10-36-04-04/35487040 від 02 квітня 2025 року, м. Бориспіль.

Протокол про адміністративне правопорушення № 1207/10-36-04-04 підписано головним державним інспектором відділу податків та зборів з юридичних осіб галузей переробної промисловості управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Київській області Шепель І.С., графа про отримання другого примірника протоколу ОСОБА_1 не заповнена.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення, тобто, сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 163-2 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) у вигляді накладення штрафу на посадових осіб у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Норма ч. 1 ст. 163-2 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, проте для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 1207/10-36-04-04 від 14 травня 2025 року зазначено, що ОСОБА_1 , як керівник ТОВ «НВО «СХЗНО», невчасно подав платіжне доручення на перерахування належної до сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства до поданої за 2024 рік податкової декларації з податку на прибуток підприємства у 2025 році, чим порушив п. 57.1 ст. 57 ПК України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-2 ч. 1 КУпАП.

Так, п. 57.1 ст. 57 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути зазначена суть адміністративного правопорушення, оскільки конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені обставини, за яких було вчинено правопорушення, а саме граничний термін подачі платіжного документа та дату його фактичної подачі.

Підставою для складання вказаного протоколу про адміністративне правопорушення № 1207/10-36-04-04 від 14 травня 2025 року стали відомості, викладені в акті про результати камеральної перевірки ТОВ «НВО «СХЗНО».

В свою чергу, у акті про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів № 16611/10-36-04-04/35487040 від 02 квітня 2025 року зазначено, що дані перевірки свідчать про порушення ст. 124 ПК України, згідно вимог якої у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

Натомість, відомостей про порушення ОСОБА_1 п. 57.1 ст. 57 ПК України акт про результати камеральної перевірки не містить, і таким чином підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 163-2 ч. 1 КУпАП України, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та у акті про результати камеральної перевірки, на підставі якого складено протокол, є різними, що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Крім того, згідно п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Разом із тим, відомості про надсилання акту за результатами проведення камеральної перевірки платнику податків в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до статті 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України.

Згідно п. 16 розділу ІІ Інструкції з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02 липня 2016 року № 566, якщо розгляд справ про адміністративне правопорушення віднесено до відання інших органів, належно оформлений протокол надсилається органу, уповноваженому розглядати адміністративну справу, протягом трьох днів з дня його реєстрації. До протоколу додаються інші матеріали справи, які є в наявності в податкових органах та які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Зі змісту акту про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів № 16611/10-36-04-04/35487040 від 02 квітня 2025 року, при перевірці використано АІС «Податковий блок», архів електронної звітності, а також наявні посилання на податкові декларації з податку на прибуток підприємств № , № , № 942746982.

Разом із тим, документи та дані, на підставі яких проводилась камеральна перевірка і складено акт від 02 квітня 2025 року, в матеріалах справи відсутні, що позбавляло суд першої інстанції можливості перевірити правильність її висновків щодо порушення ОСОБА_1 термінів сплати узгодженої суми податкових зобов`язань.

Апеляційний суд враховує, що всі докази, наявні в матеріалах справи, складені самим податковим органом - ГУ ДПС у Київській області, при цьому будь-яких первинних документів, на підставі яких вони складались, не надано.

Крім того, акт від 02 квітня 2025 року в частині дат сплати за березень та серпень 2024 року складено поза межами строків накладення адміністративного стягнення, встановлених ст. 38 КУпАП, яке може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а тому не може вважатися допустимим джерелом доказування.

Наведені обставини залишені поза увагою судом першої інстанції і зроблено передчасні та помилкові висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого порушення, яка, на думку суду, підтверджується фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення, актом перевірки та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що правове регулювання платіжного доручення як розрахункового документа, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача, здійснювалось на підставі Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який втратив чинність 01 серпня 2022 року, а також постановою Правління НБУ від 23 грудня 2003 року № 577 «Про затвердження Положення про порядок здійснення безготівкових розрахунків в Україні в національній валюті в особливий період», яка втратила чинність 19 жовтня 2024 року.

01 серпня 2021 року набрав чинність Закон України «Про платіжні послуги», яким передбачено, що платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції.

Разом із тим, відповідних змін до ст. 163-2 ч. 1 КУпАП, якою встановлено відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій саме платіжних доручень, в зв`язку з цим внесено не було, що призвело до виникнення колізії з положеннями Закону України «Про платіжні послуги», яким не передбачалось застосування платіжних доручень, тобто на даний час наявна розбіжність між нормативно-правовими актами, що регулюють суміжні правовідносини.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом із тим, ст. 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин апеляційний суд приходить до висновку, що будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 , як керівник ТОВ «НВО «СЗХНО», невчасно подав платіжне доручення на перерахування належної до сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства до поданої за 2024 рік податкової декларації з податку на прибуток підприємства у 2025 році, матеріали справи не містять, а отже, у його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а постанова Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2025 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-2 ч. 1 КУпАП, скасувати та прийняти нову постанову.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 163-2 ч. 1 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.