справа № 563/475/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Корець

Суддя Корецькогорайонного суду Рівненської області Сірак Д.Ю., секретар судового засідання Федичканич В.Ю., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Шилана С.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 268042, 10 березня 2025 року о 20:20 год., в с. Річки Рівненського району Рівненської області, по вул. Шкільна, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2199", н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, з результатом огляду 0,23 проміле та від керування т/з був відсторонений. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 ПДР.

29 травня 2025 року від захисника, адвоката Шилана С.В.. до суду надійшло клопотання, в якому заперечується законність складання такого та законність дій поліцейського. Вважає, що матеріалами справи не доведено те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки зважаючи на особливості «приладу» та можливість допустимих похибок такого під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, безумовних підстав вважати, що його підзахисний перебував в стані алкогольного сп`яніння не вбачається, так як результат складає допустиму межу. Крім того, звертає увагу на грубе порушення працівниками поліції інших вимог, зокрема не забезпечення на прохання ОСОБА_1 проведення його огляду у медичному закладі, а також відсутність належних підстав в контексті ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» на зупинку транспортного засобу. Тому, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 29 липня 2025 року адвокат Шилан С.В. просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події і складу адміністративного правопорушення, з підстав наведених в поданому раніше клопотанні.

Особа, яка притягається до адміністративного відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні вину в інкримінованому правопорушенні вину не визнав та пояснив, що перед керуванням транспортним засобо не вживав алкогольні напої. Поліцейськими йому не пропонували пройти повторний огляд в медичному закладі.

Зважаючи на позицію захисту та додані до матеріалів справи докази, керуючись при цьому законом, правосвідомістю та своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться доказами. Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України, встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з матеріалами справи, 10 березня 2025 року о 20:20 год., в с. Річки Рівненського району Рівненської області, по вул. Шкільна, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2199", н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, з результатом огляду 0,23 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, щоспівробітниками поліції було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 2199» під керуванням ОСОБА_1 якому було запропоновано пройти огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з чи в медичному закладі. ОСОБА_1 виявив бажання пройти відповідний огляд в медичному закладі. Однак, працівники поліції наполягли на проведенні огляду на місці зупинки, мотивуючи це тим, що така позиція ОСОБА_1 , це лише затягування часу.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер 6820". Результат огляду становив 0,23 проміле, про що свідчить тест газоаналізатора №1322 від 10 березня 2025 року.

В матеріалах справи міститься також:

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням технічних засобів, з якого вбачається, що водій погодився на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер 6820»;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 березня 2025 року;

-виписка №28 медичного освідчення на предмет сп`яніння від 10.03.2025 відповідно до якого, огляд, що проводився о 22:00 годині 10 березня 2025 року засвідчив тверезість ОСОБА_1 ;

- зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 268042 від 10.03.2025 року, згідно з яким ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом «ВАЗ 2199», н.з. НОМЕР_2 , до повного витвереження (протягом 24 годин), який передано водієві ОСОБА_1 .

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

За змістом підпунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 4 розділу II зазначеної вище Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Відповідно до розділу І пункту 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським чи лікарем закладу охорони здоров`я з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно чеку «Drager Alcotest 6820» огляд ОСОБА_1 з метою визначення стану алкогольного сп`яніння проводився поліцейським ОСОБА_3 , хоча з переглянутого відео з боді-камери поліцейського встановлено, що огляд проводив зовсім інший поліцейський.

На запит адвоката Шилана С.В. витребувано свідоцтво про повірку газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» серійний заводський № ARLK-0046 та сертифікат перевірки типу; офіційного дистриб?ютора ТОВ «АТЗТ Компанія» Сатурн Дейта Інтернешенл» витребувано інструкцію по застосуванню газоаналізатора «Drager Alcotest 6820».

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки за № П 51 QM 1714 103 24 до газоаналізатора «Alcotest 6820» серійний заводський № ARLK-0046 передбачено абсолютну похибку при результатах від 0,00 до 0,4 % (проміле) #0,04 % (проміле).

Відповідно до інструкції по застосуванню газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» вбачається, що технічними характеристиками газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» передбачено абсолютну похибку при результатах від 0,00 до 0,4 % (проміле) #0,04 % (проміле).

Враховуючи результати тесту 0,23 % проміле, не може безумовно свідчити про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп?яніння, оскільки такий результат знаходиться у межах похибки технічного приладу та становить 0,23-0,04=0,19 % проміле.

За таких обставин, результати огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, на підставі якого було встановлено результат в 0,23 ‰ не може безумовно свідчити про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат знаходиться в межах похибки технічного приладу.

Крім того, згідно досліджених судом відеоматеріалів які додані до протоколу встановлено, що зовнішній вигляд та поведінка ОСОБА_1 не вказували на наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння. Протягом всього часу мова в нього не порушена, пальці рук не тремтять, жодних фактів порушень мови не спостерігається, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, нормальне формулювання своїх думок, рухи тіла теж адекватні.

Положення ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення.

Суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд не є каральним органом, а потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи наведене, суддя приходить до переконання, що у матеріалах справи відсутні безсумнівні докази, які б беззаперечно стверджували про керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а тому відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Корецький районний суд Рівненської області.

Повний текст постанови суду виготовлено 31 липня 2025 року.

Суддя