Справа № 307/2574/25
Провадження № 3/307/947/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сойма М. М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Юсипіва Р. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна справу, яка надійшла з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 289034 від 10 липня 2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 10 липня 2025 року близько 15 год. 30 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» на напрямку прикордонного знаку № 254 (територія Тячівського району Закарпатської області), в межах прикордонної смуги, на відстані 400 метрів від лінії державного кордону, був виявлений при спробі незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Юсипів Р. В. подав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_3 , разом зі своєю дівчиною ОСОБА_2 , у якої 12 липня 2025 року був день народження і вона запропонувала його відсвяткувати разом. З цією метою вони вирішили поїхати на відпочинок в селище Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області, Україна. Також ОСОБА_2 запросила відсвяткувати свій день народження їхнього з ОСОБА_1 друга ОСОБА_3 , який проживає в м. Київ. В мережі Інтернет вони моніторили готелі та бази відпочинку у вказаному населеному пункті та їх вибір зупинився на базі відпочинку «Лагуна». ОСОБА_2 02 липня 2025 року написала через мережу «Вайбер» на телефон бази відпочинку «Лагуна», який вказаний в оголошенні, про бажання замовити номер з 10 липня 2025 року по 14 липня 2025 року. У відповідь їй повідомили, що можна забронювати 3-х місний номер. Для бронювання слід оплатити проживання за одну добу в сумі 1 300, 00 гривень та скинули номер рахунку, на який треба перерахувати кошти. ОСОБА_2 повідомила, що номер слід забронювати на ім`я ОСОБА_1 . Цього ж дня через свою картку в Монобанк АТ «УніверсалБанк» вона оплатила 1 300, 00 гривень на вказаний рахунок, про що свідчить відповідна квитанція. Після того як вона відправила квитанцію на підтвердження оплати, на телефон ОСОБА_2 переслали геолокацію бази відпочинку «Лагуна», щоб зручніше до неї можна добратись. Враховуючи, що ні в ОСОБА_1 , ні в ОСОБА_2 , ні в ОСОБА_3 немає автомобіля, то вони вирішили добиратись до місця відпочинку автобусом. Оскільки з селища Міжгір`я відсутнє пряме автобусне сполучення до селища Солотвино, то вранці 10 липня 2025 року вони вирушили автобусом до міста Хуст, а звідти здійснили пересадку на автобус до селища Солотвино. Десь після 16:00 год. 10 липня 2025 року, проїжджаючи контрольний пост на околиці м. Тячів, автобус зупинили та в нього зайшли працівники прикордонної служби, як вони пояснили, для перевірки документів. Коли ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надали документи, що посвідчують їх особу, працівники прикордонної служби попросили їх вийти для перевірки речей. Вони вийшли з автобуса і разом з ними вийшла ОСОБА_2 .. Працівники прикордонної служби оглянули ОСОБА_1 та ОСОБА_3 речі, спитали куди вони всі разом їдуть та оглянули мобільні телефони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .. ОСОБА_1 повідомив, що вони всі разом їдуть на відпочинок в селище Солотвино, де в них вже є заброньований номер у готелі. Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_2 сказали, що вони можуть їхати далі, а ОСОБА_1 повідомили, щоб він залишався з ними і вони далі його не пропустять. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишились із ОСОБА_1 .. Працівники прикордонної служби повідомили, що ОСОБА_1 мав намір незаконно перетнути державний кордон України, оскільки хоче ухилитись від мобілізації. На його пояснення, шо він взагалі не мав жодного наміру перетинати кордон, що йому тільки 18 років та він не підлягає мобілізації, вони не реагували, прав не роз`яснювали та надати письмові пояснення не пропонували. Після цього інспектором прикордонної служби відділу прикордонної служби ОСОБА_4 складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 289034 від 10 липня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КупАП. Вважає даний протокол таким, що складений безпідставно, з порушенням вимог нормативно-врегульованої національним законодавством процедури оформлення, з порушенням основоположних прав, визначених Конституцією України та просить провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 при розгляді справи в судовому засіданні пояснив, що 10 липня 2025 року він разом зі своїм другом ОСОБА_3 та подругою ОСОБА_2 їхали пасажирським автобусом із міста Хуст до селища Солотвино, де всі разом мали намір відсвяткувати день народження подруги ОСОБА_5 і для цього вони наперед замовили номер у готелі бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Однак, на прикордонному пості перед заїздом в місто Тячів їх автобус було зупинено і його попросили вийти з автобуса для перевірки документів та з`ясування мети поїздки. Він пояснив, що вони з друзями їдуть в селище Солотвино, де в них замовлено номер у готелі на базі відпочинку «Лагуна», з метою відпочинку та святкування дня народження його подруги. В ході перевірки йому повідомили, що він мав намір незаконно перетнути кордон України до Румунії з метою ухилення від мобілізації з тих підстав, що при собі він мав паспорт громадянина Укораїни для виїзду за кордон. Вони склали протокол та дали підписати деякі докумети, з якими він навіть не встиг ознайомитися. Далі їх не пропустили, а тому він з друзями повернулися назад додому.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Юсипів Р. В. в судовому засіданні просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП з урахуванням поданих письмових пояснень та пояснення свідка ОСОБА_3 у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_3 , будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що він разом з другом ОСОБА_1 та подругою ОСОБА_2 10 липня 2024 року на пасажирському автобусі їхали з м. Хуст до селища Солотвино, де всі разом мали намір відсвяткувати день народження подруги ОСОБА_5 .. Для цього вона наперед замовила номер у готелі бази відпочинку «Лагуна». На під"їзді до м. Тячів автобус, в якому вони їхали, зупинили прикордонники, а після перевірки документів попросили вийти із автобуса тільки ОСОБА_1 для з`ясування мети поїздки. В ході перевірки на ОСОБА_1 склали протокол про намір незаконно перетнути кордон України до Румунії. Однак, вони не мали наміру перетинати кордон, а лише хотіли відпочити та відсвяткувати день народження подруги на базі відпочинку в селищі Солотвино. ОСОБА_1 далі не пропускали і тому вони всі троє повернулись назад додому в селище Міжгір`я.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Юсипіва Р. В., свідка ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до пунктів 2,4 частини 1 ст. 278 КУпАП суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

З письмових пояснень інспектора відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 вбачається, що останній 10 липня 2025 року перебував у прикордонному наряді "Контрольний пост". Близько 15 год. 30 хв. під час перевірки напрямку 254 прикордонного знаку було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя Тернопільської області, в ході перевірки якого було встановлено, що особа шукає можливість покинути межі країни незаконним способом, що є ознаками профілю ризику № 3 2024 01 У (спроба незаконного перетину кордону), також в ході поверхневого огляду було виявлено закордонний паспорт.

При цьому, а ні з вказаного пояснення, ані з протоколу про адміністративне правопорушення не можливо встановити, в який саме спосіб вказана особа здійснювала спробу незаконного перетинання державного кордону та чи взагалі мала місце така спроба.

З наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснень вбачається, що він не мав наміру незаконно перетинати державний кордон України, а метою його перебування у Тячівському районі Закарпатської області була туристична подорож до бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де він зі своїми друзями мали намір відпочити та відсвяткувати день народження його подруги, для цього ними наперед було замовлено та оплачено номер у готелі на базі відпочинку "Лагуна".

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів в справі за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 цього Кодексу. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід також зазначити, що в своїх рішеннях у справі "Малофєєва проти Росії" та справі "Карелін проти Росії" Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17З закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Враховуючи те, що чинне адміністративне законодавство не передбачає можливості органу, який розглядає справу вносити будь-які зміни до протоколу, самостійно редагувати його фабулу, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, встановлювити особу, яка вчинила дане адміністративне правопорушення та час вчинення зазначеного правопорушення.

За п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Інших доказів доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП не додано.

У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 204-1, ст. ст. 247 п. 1, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду напротязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Тячівського районного суду Сойма М. М.

Закарпатської області