Справа № 509/2991/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Є.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення яка надійшла від Відділу поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Овідіопольського районного суду Одеської області від ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області надійшов протокол серії ВАД № 703892 від 21.04.2025 року з якого слідує, що гр. гр. ОСОБА_1 21.04.2025 року о 11:00 год. в Одеській області, Одеському районі, с. Лиманка, ж/м «Райдужний», 11, в магазині «Асорті» скоїв крадіжку алкогольних напоїв - пиво, на суму 67,70 грн., одну пляшку «Шейк» 0,5 л. на суму 34,20 грн., одну пляшку «Секс на пляжі» 0,5 л. на 33,50 грн., чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явилася, також в судове засідання працівником поліції доставлений не був. Про дату, місце та час розгляду справи ОСОБА_1 повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа в електронному вигляді «Судова повістка», що унеможливлює розгляд справи про адміністративне правопорушення протягом доби.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 51 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання; посада, прізвище і ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушником заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В судове засідання особа, участь якої є обов`язковою не прибула.

З матеріалів справи, а саме з заяви заявника ОСОБА_2 , вбачається, що вона просить вжити заходів до невідомої особи чоловічої статі, який 21.04.2025 о 13:20 год. здійснив крадіжку «Кінгс Брідж» в кількості двох одиниць на суму 84 гривні, та з місця втік. Згідно видаткової накладної №7880 від 06.05.2025 року, було списано товар на суму 67,70 грн., а саме: напій с/алкогольний Шейк 7% 0,5 л. Мохіто, у кількості однієї пляшки на суму 34,20 грн. та напій Shake 0,5 л. Секс на пляжі 7%, у кількості однієї пляшки на суму 33,50 грн.

Вище зазначені письмові докази та пояснення заявника не відповідають обставинам, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: час скоєння правопорушення, перелік викраденого та сума нанесеного збитку.

Згідно з вимогами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя враховує, що відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положенням ст. 245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейшейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доказів які містяться в матеріалах недостатньо для висновку про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 1 ст 51 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 51 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя: Є. М. Панасенко