Справа № 142/480/25
Провадження № 33/801/770/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гринишина А. А.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Близнюка Віктора Васильовича на постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 02 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2025 року постановою Піщанського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Стягнено на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Не погодившись з такою постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Близнюк В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить фактичних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП. Зокрема, у протоколі вказано за особисту недисциплінованість ОСОБА_1 , та неналежний рівень виконання ним обов`язків, що виразилось у несвоєчасному виявлені ознак підготовки порушені державного кордону. Однак, скаржник зауважує, що не зазначено про те, яким саме чином та за допомогою яких технічних засобів ОСОБА_1 мав би виявити ознаки підготовки можливого порушення кордону та подальшому незаконного перетину кордону, враховуючи також і те, що технічні засоби на той час працювали некоректно через несприятливі погодні умови.

Таким чином, адвокат Близнюк В.В. наголошує, що доказів які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, немає.

Апеляційний суд згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з огляду на таке.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 172-18 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, в умовах особливого періоду.

Стаття 172-18 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 172-18 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та статтею 27 Закону України «Про державний кордон України» установлено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення.

Згідно з пунктом 3 частини першої Розділу І «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19 жовтня 2015 року № 1261, прикордонним нарядом є одна або кілька озброєних чи спеціально екіпірованих уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, які безпосередньо виконують завдання з охорони державного кордону України або здійснюють інші повноваження у випадках, передбачених Законом України «Про Державну прикордонну службу України».

Під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані окрім іншого: нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону; стежити за сигналами, що подаються з підрозділу на ділянку та з ділянки у підрозділ, та діяти за ними; постійно підтримувати зв`язок з підрозділом охорони кордону; здійснювати постійний контроль за повітряним простором (водною поверхнею) на визначеній ділянці; припиняти будь-які спроби незаконної зміни проходження лінії державного кордону України; виявляти та припиняти кримінальні та адміністративні правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України; здійснювати контроль за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду і т д.

Згідно із ст. 11 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань міжнародних зобов`язань покладає на військовослужбовців такі обов`язки: беззастережно виконувати накази командирів (начальників) бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями),

Відповідно до п. 2.1 та 20.1 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України № 330/151/809/434/146 від 05.07.2011 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.07.2011 року за № 922/19660, працівник зобов`язаний служити Українському народові, демонструючи етичну поведінку, усвідомлюючи, що його служба передбачає: професійне, сумлінне виконання службових обов`язків згідно з Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами. Працівник повинен належним чином виконувати функції, пов`язані зі своєю посадою, підтримуючи довіру суспільства до органу, в якому проходить службу чи працює, у тому числі утримуватися від дій, які можуть завдати шкоди службі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , через особисту недисциплінованість, низьку виконавчу дисципліну та неналежний рівень виконання обов`язків в прикордонному наряді «Старшій зміні прикордонних нарядів» в період з 09:00 год. 26.04.2025 року до 09:00 год. 27.04.2025 року, несвоєчасно виявив ознаки підготовки та порушення державного кордону, а саме: не виявлено підготовки, а в подальшому виявлено порушення о 19:15 год. 26.04.2025 року в р-ні пп/зн 0239, на напрямку Студена (Україна) - Ротар (РМ), руху однієї особи, яка здійснює незаконний перетин державного кордону, що призвело до порушення вимог пункту 1 глави 3, абзацу 4 пункту 2 глави 3, абзацу 2 пункту 5 глави 3, абзацу 1 пункту 7 глави 3, абзацу 4 пункту 7 глави 3 розділу І Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1261 від 19.10.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1391/27836; статей 11 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України № 330/151/809/434/146 від 05.07.2011 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.07.2011 року за № 922/19660, чим вчинив військове адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Це підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 333094 від 07 травня 2025 року, у якому зафіксовано вказані вище обставини (а.с. 3).

Рапортом начальника 4 групи оперативних чергових відділу управління службою штату майора ОСОБА_2 , відповідно до якого о 12:25 27.04.2025 року від п/н «Черговий підрозділу» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » штаб-сержанта ОСОБА_3 отримано інформацію, що о 12:20 27.04.2025 року п/н «ПП» на напрямку СТУДЕНА (Україна) РОТАР (РМ), в районі пп/зн 0239 виявлено одну доріжку слідів на вихід з України однієї особи та пошкодження дротяного загородження типу «Єгоза» (а.с. 4).

Матеріалами висновку службового розслідування по факту неналежного виконання службових обов`язків військовослужбовцями відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) від 07.05.2025 року № 02.2/110/25-Вн, з яких вбачається, що в ході вивчення порядку організації та планування несення служби прикордонних нарядів, порядку збору та реалізації інформації щодо підготовки та здійснення протиправної діяльності на ділянці безпосередньої відповідальності віпс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), виявлено ряд порушень та упущень, допущених посадовими особами структурних підрозділів віпс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), зокрема неналежну організацію служби старшим зміни прикордонних нарядів заступником начальника з морально-психологічного забезпечення капітаном ОСОБА_4 (а.с. 61-73).

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд доходить висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, оскільки ним порушено правила несення прикордонної служби в умовах особливого періоду.

Відповідно до п. 4 розд. ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 329 від 23.10.2021 року (далі Інструкція), у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імена, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена та по батькові (за наявності), адреси свідків, понятих і потерпілих (якщо вони є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, посилання скаржника на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить фактичних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 333094 від 07 травня 2025 року за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, та особи-порушника.

Водночас, з урахуванням п. 4 розд. ІІ Інструкції, зазначення таких відомостей у протоколі яким саме чином та за допомогою яких технічних засобів ОСОБА_1 мав би виявити ознаки підготовки можливого порушення кордону та подальшому незаконного перетину кордону, враховуючи те, що технічні засоби на той час працювали некоректно через несприятливі погодні умови, не вимагається, а тому доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 апеляційний суд відхиляє, оскільки наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності свідчать про доведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Близнюка Віктора Васильовича залишити без задоволення, а постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 02 липня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук