Справа № 766/539/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Іванцова Н.К., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

ОСОБА_1 08.01.2025 року о 07 год. 30 хв. в м. Херсон, вул. Івана Богуна, керував транспортним засобом Daewoo Sens, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, освідування пройшов на місці, продув алкотестер Драгер, проба позитивна 0,33% проміле. Від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився на відео. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

На адресу суду надійшло клопотання та письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких останній зазначив про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння, не роз`яснення йому процесуальних прав та про не допустимість у якості доказу відеозапису. Вважав, що огляд відносно нього на стан алкогольного сп`яніння мав бути проведений, як щодо військовослужбовця ЗСУ. Просив закрити провадження за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що вину не визнає, з протоколом не погоджується. При розгляді справи просив врахувати його письмові пояснення та закрити провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надані наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №109812 від 08.01.2025 р., в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, останнім допущено порушення вимог п.2.9 а) ПДР України;

-відеофайли;

-свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-чек-тест алкотестера «Драгер» 6810, тест №2464, з результатом 0,33% проміле;

-довідка, відповідно до якої ОСОБА_1 станом на 08.01.2025 року за ч. 1 ст. 130 протягом року не притягувався, отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 24.07.2021 року;

-рапорт.

Огляд проведено з дотриманням вимог, визначених ст. 266 КУпАП, а тому підстав ставити під сумнів його результати не вбачається.

У відповідності до пункту 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 (Далі Порядок).

Згідно зі ст. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про те, що до нього мав бути застосований спеціальний порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки він є військовослужбовцем ЗСУ.

Суд зауважує, що відповідно до ст.15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки правил дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Бцього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст. 218 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який належить фізичній особі, а не є транспортним засобом ЗСУ, а відтак він несе адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння на загальних засадах.

Стосовно заперечень ОСОБА_1 щодо недопустимості у якості доказу відеозапису та відсутності свідків при складанні адміністративних матеріалів.

Суд зазначає, що не може бути достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності і його посилання на неналежність доказу відеозйомки, оскільки, хоча відеозапис дійсно не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів, але інформація, що міститься на відеозаписі, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

До того ж, відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тому, доводи ОСОБА_1 щодо не залучення свідків на думку суду, є необґрунтованими, оскільки проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та інші процесуальні дії зафіксовані працівниками поліції на відео із застосуванням технічних засобів, а тому, присутність свідків, відповідно до вимог ст.266 КУпАП, в даному конкретному випадку, не є обов`язковою і не свідчить про порушення порядку працівниками поліції огляду водіїв на стан сп`яніння.

Щодо заперечень ОСОБА_1 про відсутность підстав зупинки транспортного засобу, відсутність ознак алкогольного сп`яніння та не роз`яснення йому процесуальних прав.

Що стосується посилань ОСОБА_1 на неправомірність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням, то такі права поліцейських, в залежності від ситуації, передбачені ст.31,32,35 Закону України «Про національну поліцію», також з урахуванням того, що м. Херсон, а також сам ОСОБА_1 перебувають на території із спеціальним режимом та в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1 Розділу 2 Інструкції).

Отже, виявлення у водіїв ознак сп`яніння є дискреційними повноваженнями поліцейських, що є лише підставою для проведення огляду з метою встановлення факту керування у стані сп`яніння чи спростування такого стану за результатами огляду.

Так, згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку із виявленими ознаками (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Результат огляду на стан сп`яніння позитивний - 0.33% проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його особистий підпис.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 109812 від 08.01.2025 року відповідає вимогам статті 256 КУпАП, серед яких дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, тощо.

Також, протокол містить відомості про те, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та підпис особи, яка ознайомлена.

Будь-якої незгоди чи зауважень зі змістом протоколу чи порядком його складання з боку ОСОБА_1 не вбачається, жодних зауважень щодо справності технічного засобу Alcotest Drager, вимоги про надання водію сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від ОСОБА_1 не надходило.

Санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Із аналізу вищевказаної норми закону вбачається, що санкція ч. 1 ст.130 КУпАП є безальтернативною та передбачає обов`язкове накладення на правопорушника стягнення як у виді штрафу в певному розмірі так і у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Позитивна службова характеристика стосовно особи ОСОБА_1 , не може слугувати підставою для закриття провадження у справі, з урахуванням встановленої законодавцем безальтернативної санкції, характеру вчиненого діяння та суспільної небезпеки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , як водій, керуючи джерелом підвищеної небезпеки в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих.

Невизнання вини ОСОБА_1 суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене вище та правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 12 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення останнього від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33, 34, 40-1, 130, ст.ст.250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

(Рахунок отримувача: UA0021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл /Херсон обл../21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300)

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений, від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяН. К. Іванцова