Справа № 365/611/25
Номер провадження: 3/365/254/25
ПОСТАНОВА

іменем України

"24" липня 2025 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Солдатова Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 3, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від СПД № 2 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Войково Згурівського району Київської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працездатного, який не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 710549 від 25.06.2025, складеного інспектором РПП СПД № 2 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції Подуражнім В.П., 25.06.2025 приблизно о 12 год. 10 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого сина ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Своїми діями особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких дій (дій або бездіяльності) психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину визнав та пояснив, що 25 червня 2025 року він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Син зробив йому зауваження, щоб він не пив. Але він почав кричати на сина, ображати його нецензурними словами та погрожувати. Пізніше злякався, що син може йому щось за це зробити і сам викликав поліцію на сина.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що його батько ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями, регулярно заходить в запої. 25 червня 2025 року він знову напився. Він просив батька припинити пити, намагався з ним поговорити, бо батька звільнили з роботи через його алкоголізм та він хвилюється за батька. Проте батько почав на нього кричати, висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою, погрожувати йому, погрожувати, що спалить його автомобіль. Таке трапляється не вперше. Така поведінка батька завдає шкоди його психічному здоров`ю. Проте він ніколи не звертався до правоохоронних органів, бо це все таки батько. Але цього разу батько сам вирішив викликати поліцію. Коли працівники поліції приїхали на виклик та поспілкувалися з ними, то склали протокол про адміністративне правопорушення відносно його батька.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за Вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, ґрунтується, зокрема, на таких засадах: належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; врахування непропорційного впливу домашнього насильства на жінок і чоловіків, дітей та дорослих, дотримання принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №710549 від 25.06.2025 (а.с. 1); копією рапорту від 25.06.2025 (а.с. 2-3); копією письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 (а.с. 7); копією письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 8); довідкою № 1445/109/1302/01-25 від 04.07.2025, виданою СПД № 2 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, згідно з якою ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 13); усними поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні.

Відносно кривдника ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 520032 від 25.06.2025, а саме заборона у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 3 доби (а.с. 12).

Працівником поліції проведено бесіду та згідно з формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства визначено рівень небезпеки як «низький» (а.с. 9-11).

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, винен в його вчиненні, підлягає адміністративній відповідальності.

Речі не вилучались, майнова шкода не заподіяна.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, наявність обставини, яка обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, суддя вбачає за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Відповідно до положення ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Згідно із ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

За результатами розгляду справи суддя дійшла висновку, що адміністративне стягнення у виді штрафу буде достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у ст. 23 КУпАП, та наразі немає необхідності додатково направляти правопорушника ОСОБА_1 на проходження програми для кривдників.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн (триста сорок гривень 00 копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Т.М. Солдатова