Справа № 525/322/25
Провадження №3/525/165/2025 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.07.2025 селище Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Прасол Я.В.,
секретаря судового засідання Корж Т.Ю.,
з участю прокурора Погребського С.В.,
захисника адвоката Смірнова С.І.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка адміністративні матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гром. України, працюючого водієм КП «Великобагачанський житлосервіс», проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
у с т а н о в и в :
16.03.2025 о 01 год. 24 хв. по вул. Леоніда Каденюка, 45 в селищі Велика Багачка гр. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Renault Megane» днз НОМЕР_2 не виконав законну вимогу поліцейського про зупинення транспортного засобу, подану працівниками поліції за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, та спеціального звукового сигналу, чим порушив п. п. 2.4, 8.9 б Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
16.03.2025 о 01 год. 24 хв. по вул. Леоніда Каденюка, 45 в селищі Велика Багачка гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Megane» днз НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та порушена координація рухів, від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою суду від 27.05.2025 справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднані в одне провадження ( а.с. 44).
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні суду пояснив, що він 16.03.2025 цілий день працював на роботі, коли повернувся додому дитина попросилася до матері, яка проживає в м. Кременчуці. Поки дитина гуляла з матір`ю він заснув. Пізно ввечері, повертаючись додому випив енергетичний напій, оскільки дуже хотілося спати. Що позаду їде автомобіль бачив, але, що то патрульний автомобіль поліції не звернув уваги. Коли доїхав додому та зупинив автомобіль, лише тоді зрозумів, що то поліція. Поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, хоча він пояснював, що алкоголю не вживає з 2014 року. Дійсно поводився трохи неадекватно. Погоджується, що порушив умови комендантської години, факт сп`яніння заперечує, оскільки алкоголю не вживає. Підтвердив, що відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.
Захисник адвокат Смірнов С.І. підтримав письмове клопотання про призначення покарання нижче від найнижчої межі визначеної КУпАП, просив накласти стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, провадження по ставі за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків визначених ст. 38 КУпАП.
Прокурор Погребський С.В. вважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, клопотання захисника про призначення покарання нижче від найнижчої межі вважав необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає.
Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що точної дати вона не пам`ятає, було холодно, вона прокинулася вночі, виглянула у вікно кухні та побачила мигаючі вогні. Вийшовши на вулицю побачила ОСОБА_1 з сином та двох поліцейських, підійшла запитала чи все добре. Зазначила, що ОСОБА_1 був у звичайному стані, поводився адекватно, запаху алкоголю від останнього вона не відчула. Вона була на місці деякий час, потім забрала ключі та відвела дитину додому.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:
- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕРП1 №272798 від 16.03.2025, серії ЕРП1 №274075 від 17.03.2025, у яких зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.03.2025, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4279458 від 16.03.2025 згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 510 грн.;
- відеозаписами вчинених адміністративних правопорушень.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Пунктом 8.9 б Правил дорожнього руху визначено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.
Частиною 1 статті 122-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Аналіз положень п. 2.5 Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозв`язку з пунктами 2, 3, 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 16.03.2025 о 01 год. 24 хв. по вул. Леоніда Каденюка, 45 в селищі Велика Багачка з участю ОСОБА_1 відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного сп`яніння запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку (що ним і було зроблено згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення та переглянутого в судовому засіданні відеозапису).
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши сукупність наявних матеріалів справи, переглянувши відеозаписи (в обсязі, який наданий суду органом Національної поліції) і давши цим доказам належну оцінку, приходить до висновку, що є доведеною вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Досліджені докази повністю узгоджуються між собою, їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.
Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у частині того, що він не вживав алкогольних напоїв та не перебував у стані алкогольного сп`яніння суд не оцінює, оскільки згідно матеріалів справи останньому інкримінується відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння стороною захисту не оспорюється.
Пояснення ОСОБА_1 у частині заперечення своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП суд не бере до уваги та вважає їх обраним способом захисту, оскільки вони повністю спростовуються наявними матеріалами справи та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом.
Крім того, відповідно до п. 2.3 розділу 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України).
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами ( ст. 23 КУпАП).
За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
Частиною 6 ст. 38 КУпАП установлено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.
Адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП було вчинене ОСОБА_1 16.03.2025, тобто на момент прийняття рішення у справі, сплинув строк установлений ч. 2 ст. 38 КУпАП накладення адміністративного стягнення, а тому у цій частині провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 судом не встановлено.
При призначенні покарання за ч. 1 ст. 130 КУпАП судом враховується, що ОСОБА_1 офіційно працює, за місцем роботи позитивно характеризується, адміністративне правопорушення вчинив вперше.
Системний аналіз приписів законодавства свідчить, що адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, характеризується значною, порівняно з іншими адміністративними правопорушеннями, які визначені приписами КУпАП, суспільною небезпекою, у зв`язку із чим санкція частини першої цієї статті передбачає застосування до правопорушника більш суворого адміністративного стягнення, ніж в інших випадках, передбачених КУпАП.
Характер суспільної небезпеки (суспільної шкідливості) відмежовує адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, від кримінального правопорушення.
Адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, за своїм складом є формальним, а диспозиція вказаної статті не містить вказівок на настання шкідливих наслідків протиправного діяння, фізичної шкоди, яка могла бути завдана об`єкту посягання, тобто відповідальність настає лише за сам факт вчинення діяння. Відсутність шкідливих наслідків для охоронюваних законом прав та інтересів не впливає на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
За приписами статті 7 КУпАП, яка визначає питання забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
КУпАП за своєю структурою поєднує норми матеріального та процесуального права, при цьому він не містить норми, яка дозволяє призначати покарання нижче від найнижчої межі.
Відповідно до положень статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
Законом № 1231-IX статтю 22 КУпАП доповнено приміткою такого змісту: «Примітка. Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.» ( примітка зі змінами та доповненнями).
У Пояснювальній записці до проєкту Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі порушення у сфері безпеки дорожнього руху» зазначено, що необхідність прийняття законопроєкту обумовлена створенням безпечних умов для учасників дорожнього руху, збереження життя і здоров`я громадян, підвищення ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху з чітким визначенням правових санкцій за вчинені правопорушення, забезпечення належного рівня реалізації прийнятих рішень в адміністративних та кримінальних справах у сфері безпеки дорожнього руху, уточнення обов`язків водія і пасажира, а також деяких повноважень поліцейських. Водії нехтують правилами дорожнього руху та нормами чинного законодавства і досить часто керують транспортними засобами в нетверезому стані, перевищують установлену швидкість руху, що підтверджує вражаюча статистика кількості ДТП, а також осіб, травмованих та загиблих унаслідок ДТП. Незважаючи на суспільний резонанс, водії, які керують та вчиняють правопорушення в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не завжди отримують належне адміністративне покарання, що, у свою чергу, призводить до небезпечного поширення в суспільстві думки, що керування в нетверезому стані не є чимось небезпечним та аморальним, а будь-які неприємності, які можуть виникнути у зв`язку з цим, легко вирішити. Міжнародний досвід забезпечення безпеки на дорогах свідчить, що одним з найпростіших і водночас найдієвіших способів примусити водіїв дотримуватися вимог Правил дорожнього руху є запровадження системи ефективного покарання.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання про відсутність підстав для призначення ОСОБА_1 покарання нижче від найнижчої межі.
Ураховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, з урахуванням особи ОСОБА_1 , з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративні правопорушення належить стягнути з гр. ОСОБА_1 .
На підставі викладеного та керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 9, 23, 27, 33, 36, 38, 40-1, ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків визначених ст. 38 КУпАП.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд. Полтавської області
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя Я.В. Прасол