ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/360/25 Справа № 709/135/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Шарая Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 18 січня 2025 року об 11:00 в с-щі Чорнобай по вул. Центральна, 221, керував транспортним засобом "Opel Vectra" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилається на те, що

через неналежне повідомлення він не був присутнім у судовому засіданні. Про оскаржувану постанову дізнався, коли йому заблокували рахунки. Копію постанови отримав 05 червня 2025 року після написання заяви до ДВС в Черкаському районі.

Вважає вище вказану постанову незаконною і необґрунтованою, яка ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що дійсно 18 січня 2025 року він був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з останніми, у них виникла підозра, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, оскільки з їх слів зіниці не реагували на світло. Надалі йому запропонували пройти освідування на стан сп`яніння у медичному закладі, на що він погодився. Після прибуття до медичного закладу він спочатку не зміг надати для проведення аналізу пробу сечі, у зв`язку з хворобою. Працівник поліції запропонував йому випити води. Він випив, однак після цього йому стало зле та він вирвав. В подальшому він протягом більше як дві години намагався надати проби сечі, але так і не зміг. Вказує, що нудота в нього через те, що він має загин дванадцятипалої кишки та виразку шлунку. Стверджує, що він просив працівників лікарні взяти в нього інші біологічні зразки як то слина чи кров. Утім йому в цьому було відмовлено. Його дії щодо ненадання проби сечі, працівником поліції були розцінені як ухилення від надання проб на аналіз та стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Вказує, що в Чорнобаївській лікарні жодний лікар до нього не підходив, не оглядав і нічого не писав. У лікарні медсестра видала працівнику поліції ємність для збирання аналізів і працівник поліції став проводити медичний огляд ,а саме відбирати зразки сечі.

Наголошує на тому, що його медичний огляд в лікарні проводив саме працівник поліції, а не лікар. Не зумівши отримати зразки працівник поліції знову ж сам без лікаря зробив висновок, що він відмовляється пройти освідування.

Апелянт вважає, що якби прийшов лікар то цілком можливо, що він віднайшов би спосіб відібрати у нього зразки , до того ж огляд особи починається взагалі не з відібрання зразків а з загального огляду її фізичного стану.

У зв`язку з вище викладеним вважає, що його огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція) та ст. 266 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

Заслухавши захисника Солода В.М., який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їхньому змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 224084 від 18 січня 2025 року, в цей день ОСОБА_1 в с-щі Чорнобай по вул. Центральна, 221, керував транспортним засобом "Opel Vectra" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Утім наявні докази у справі: рапорт поліцейського на ім`я начальника Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області полковника поліції А. Тюкова, направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 січня 2025 року, рапортом старшого інспектора СРПП ВПД №2 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області майора поліції О.Добровольської від 20 лютого 2025 року, диск з відеозаписом не підтверджують вину особи.

Правовий аналіз законодавства про адміністративні правопорушення дає підстави стверджувати про можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, лише у тому випадку, коли така відмова висловлена цієї особою, або дії, бездіяльність особи фактично спрямовані на відмову від проходження такого огляду.

В обох випадках відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною, очевидною.

Повертаючись до обставин цієї справи, слід зауважити, що патрульні поліцейські у ОСОБА_1 виявили ознаки наркотичного сп`яніння, через що тому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

В медичному закладі ОСОБА_1 було запропоновано здати зразок біологічного середовища сечу.

Утім ОСОБА_1 не зміг здати наведений зразку, як випливає з його пояснень при проходженні огляду та доводів апеляційної скарги, в силу фізіологічних особливостей

через захворювання дванадцятипалої кишки та виразку шлунку.

Вказані дії ОСОБА_1 щодо неможливості здати ним зразок біологічного середовища сечі, поліцейськими були розцінені як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, з чим погодився суд першої інстанції.

Проте апеляційний суд зауважує, що в даному випадку відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не є явною та очевидною

Поведінка ОСОБА_1 ,який погодився на огляд у закладі охорони здоров`я, не свідчить про його відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Основою медичного висновку з питання станів, пов`язані зі споживанням, зокрема, наркотичної речовини, повинні бути дані всебічного медичного огляду.

Незважаючи на неможливість здачі біологічного матеріалу на дослідження (сечі), ОСОБА_1 не було запропоновано надати інші (альтернативні) зразки біологічного середовища.

Як медичним працівником, так і судом не враховано положення пунктів 12, 13 розділу ІІІ Інструкції, відповідно до яких предметом дослідження біологічного середовища можуть бути не лише сеча, але й слина та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Більше того, у разі неможливості в обстежуваної особи взяти зразки вищевказаних біологічних середовищ для дослідження використовується кров.

Однак, зазначений порядок дотриманий не був, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано у взятті у нього іншого біологічного середовища, крім сечі, з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Таким чином, фізіологічна неспроможність надати необхідну кількість матеріалу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, у цьому випадку, не може свідчити про те, що ОСОБА_1 умисно ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що поведінка ОСОБА_1 не була спрямована на фактичну відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За доводами апеляційної скарги випливає оспорювання апелянтом процедури проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння, через не проведення лікарем відповідних досліджень, що передбачені актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічний засобів, зміст якого визначений Інструкцією.

Зі змісту відеозапису на нагрудну камеру поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим більше двох годин перебував у лікарні.

Утім в матеріалах справи відсутні відомості про проведення лікарем відповідних досліджень, з метою встановлення такого стану: дослідження вегетативно-судинні реакції, рухову сферу; вимірювання пульсу і атмосферного тиску тощо.

Ба більше з відповіді КНП « Чорнобаївської багатопрофільної лікарні Чорнобаївської селищної раді» випливає, що 18 січня 2025 року огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 в даному закладі не проводився.

Отже вказане ставить під сумнів виконання поліцейськими та лікарем відповідного закладу охорони здоров`я положень п. 4, 5, 18 розд. ІІІ Інструкції.

Незважаючи на викладене, суд першої інстанції зробив висновок, що лікар проводив медичний огляд ОСОБА_1 .. Далі суд вже визначив, що дії працівника медичного закладу охорони здоров`я відповідали положенням закону та були проведені з урахуванням медичної специфіки обстеження осіб на стан сп`яніння.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, адже вони суперечать фактичним даним цієї справи.

З урахуванням наведеного неможливо зробити однозначний висновок, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення, через що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У даному випадку розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вплинув на повноту судового розгляду, що привело до прийняття незаконного рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 березня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук