П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року м. Київ

Справа № 761/11230/25

Провадження № 33/824/3253/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Стрижеуса А.М., розглянувши апеляційну скаргу особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 28 квітня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 269256, вбачається, що 12 березня 2025 року о 09 год. 45 хв. в м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола - проспект Берестейський, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Хюндай д.н.з. НОМЕР_1 , не враховував дорожню обстановку, при зміні напрямку руху не переконався в безпечності, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем Шевроле д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП було завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3.б, 10.1. Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Шевченківськогоського районного суду м. Києва від 28 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову Шевського районного суду м. Києва від 28 квітня 2025 рокускасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що пошкодження які отримали транспортні засоби свідчать про те, що саме водій Шевроле д.н.з. НОМЕР_2 не надав перевагу в русі, оскільки саме в автомобіля Хюндай д.н.з. НОМЕР_1 пошкодження в задній правій частині.

Зазначав, що ПДР було порушено саме водієм ОСОБА_3 , оскільки не надав перевагу автомобілю який рухався по головній дорозі та ним було порушення п. 16.11 та п. 13.1 ПДР України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Євсєєв В.В. та ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити а постанову суду першої інстанції скасувати.

Разом з тим, у судовому засіданні ОСОБА_4 заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Під час розгляду даної справи, судом досліджувались протокол про адміністративне правопорушення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №269271; схемою місця скоєння адміністративного правопорушення, фото з місця ДТП, поясненнями учасників ДТП.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відповідні докази, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Положенням ст. 124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до вимог частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Суд надав оцінку доказам та твердженням, які представник подав до суду апеляційної інстанції, та приходить до висновку:

За нормативним визначенням об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП полягає у порушенні особою Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинному зв`язку із настанням події ДТП та відповідно спричинення механічних пошкоджень транспортних засобів.

Правилами дорожнього руху України встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.4. кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Слід зазначити, що відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з Пунктом 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з Пунктом 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд дійшов до висновку, що відомості які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення узгоджуються та не суперечать наявним в матеріалах справи доказами, а саме схемою місця ДТП та поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , пошкодженням які транспортні засоби зазнали внаслідок ДТП, а тому доводи апеляційної скарги про невідповідність дійсних обставин справ та обставин які були викладені в постанові суду першої інстанції є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, щопошкодження які отримали транспортні засоби свідчать про те, що саме водій Шевроле д.н.з. НОМЕР_2 не надав перевагу в русі, оскільки саме в автомобіля Хюндай д.н.з.НОМЕР_1 пошкодження в задній правій частині є необґрунтованими, оскільки вказані доводи суперечать доказам які наявні в матеріалах справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП, поясненням ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а також такі твердження не узгоджуються з механізмом та характером ДТП. Крім того такі твердження суперечать характеру пошкоджень транспортних засобів які вони зазнали внаслідок ДТП.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що відповідно до схеми ДТП яку було долучено до матеріалів справи зіткнення автомобілів відбулось на відстані 6 метрів від повороту з якого здійснював рух водій ОСОБА_3 , а тому суд дійшов до висновку, що автомобіль Шевроле д.н.з. НОМЕР_2 перебував у крайній лівій смузі руху та завершив маневр повороту та виїзду на головну дорогу.

Відповідно до п. 13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 16.1 Перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

Доводи апеляційної скарги про те, що ПДР було порушено саме водієм ОСОБА_3 , оскільки не надав перевагу автомобілю який рухався по головній дорозі та ним було порушення п. 16.11 та п. 13.1 ПДР України, не беруться судом до уваги, оскільки суд досліджує обставини та події відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, у проколі серії ЕПР1 №269271 відносно ОСОБА_1 не зазначено, про порушення ПДР України іншими учасниками дорожнього руху.

Отже, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_1 спростовані:

- відомостями з протоколу про адміністративне серії ЕПР 1 № 269256, вбачається, що 12 березня 2025 року о 09 год. 45 хв. в м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола - проспект Берестейський, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Хюндай д.н.з. НОМЕР_1 , не враховував дорожню обстановку, при зміні напрямку руху не переконався в безпечності, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем Шевроле д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП було завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3.б, 10.1. Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

- схемою місця скоєння адміністративного правопорушення, в якій поліцейський схематично зобразив місце скоєння ДТП.

-пояснення учасників ДТП.

- фото з місця ДТП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП. Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Інші доводи апелянта також задоволенню не підлягають, є особистою думкою захисника Палієнко Т.Ю. та суперечать наявним матеріалам.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні ДТП, та що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, задоволенню не підлягають, остільки суперечать доказам, які є належними, достатніми та допустимими.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В ИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 28 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М. Стрижеус