Справа № 342/684/25
Провадження № 3/342/176/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від від ВП №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно даних протоколу серії ЕПР1 № 385129 водій ОСОБА_1 08.07.2025 року біля 02-20 год., керував ТЗ ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_2 по вул.Л.Українки с.Прикмище Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області, будучи особою стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Своїми діями він порушив п.2.1.а ПДР.

В судове засідання призначене по справі ОСОБА_1 не прибув. Про час і місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законодавством порядку (надсилання судової повістки та телефонограмою). Будь-яких клопотань які б перешкоджали розгляду справи без його участі до суду не надходило.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Оскільки ОСОБА_1 , будучи обізнаним про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, у судове засідання не з`являється, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності, оскільки положення ст.268 КУпАП не встановлюють обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбаченої ч.3 ст.126 КУпАП, а безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Частиною 2 статті 58 Конституції України визначено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно вимог ч.3 ст.126 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення наступає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Про таке обмеження особа повинна бути повідомлена належним чином.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 знав про накладене на нього обмеження.

Зокрема в матеріалах справи відсутні докази того, що він отримав постанову у ВП №70944483 від 07.06.2023 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами чи був ознайомлений із її змістом іншим чином.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.

Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Таким чином, зважаючи на вищевикладене суд приходить до переконання, що в матеріалах доданих до протоколу про адміністративне правопорушення недостатньо доказів, як події, так і складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП скоєного ОСОБА_1 08.07.2025.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях, як події, так і складу правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Керуючись вимогами ст. ст.126, 247, 251, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.