ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8584/25

Провадження № 33/820/435/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., прокурорів Манзелевського Ю.В., Томчука М.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Уроди О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу адвоката Уроди Олександра Вячеславовича на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2025 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 , будучи начальником відділення персоналу та стройового військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи в місці розташування військової частини, в супереч ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, своїх посадових обов`язків, затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2024, п. 8 витягу з наказу №5/ДСК «Порядку організації пропускного режиму на особливо важливих та режимних об`єктах МОУ та ЗСУ» та п. 8 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2024 №1071, в період часу з 31.12.2024 по 19.03.2025 книгу обліку руху бланків перепусток військової частини фактично не вів та здійснював видачу бланків перепусток на адміністративно-господарчу та технічну територію військової частини НОМЕР_1 без внесення відповідних записів до книги обліку руху бланків перепусток військової частини, що призвело до порушень правильності організації пропускного режиму на режимному об`єкті, відсутності обліку виданих бланків перепусток, безконтрольності виписаних, виданих та зіпсованих бланків перепусток, що унеможливлює звіряння кількості виписаних, виданих та зіпсованих бланків перепусток, що у свою чергу створює передумови щодо проникнення на територію військової частини сторонніх осіб, чим недбало поставився до військової служби в умовах особливого періоду та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Урода О.В. просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду від 14.05.2025 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова є незаконною та такою, що ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та без належного дослідження усіх обставин справи.

Вказує, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2. ст. 175-15 КУпАП та його вина не доведена поза розумним сумнівом, оскільки останнього не було ознайомлено із наказом 1071 від 27.12.2024 року та згідно із посадовою інструкцією ОСОБА_1 в його посадові обов`язки не входить здійснення видачі бланків перепусток на адміністративно-господарчу та технічну територію військової частин НОМЕР_1 .

Також, суд першої інстанції протиправно розглянув справу без нього та його захисника. У постанові суду від 14.05.2025 року зазначається, що захисник подав четверте клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому не надано поважності причин відкладення попередніх судових засідань, проте дані обставини не відповідають дійсності, оскільки захисник Кургузова В.В. подав всього три клопотання про відкладення та до кожного додавав докази поважності причин відкладення, тому з боку захисту не було зловживання процесуальними правами, а судом першої інстанції було грубо порушено право на захист ОСОБА_1 .

Крім того, протокол було складено за ч. 2 ст. 172-15, але у резолютивній частині постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Уроди О.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, та які в суді апеляційної інстанції просили звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, прокурорів, які заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили відмовити у її задоволенні, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду - тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні таких дій, як недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд на підставі досліджених доказів в їх сукупності, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 26.03.2025, копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2024 №1071, копією наказу № 43 від 10.02.2024, функціональними обов`язками начальника відділення персоналу та стройового, затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 20.03.2025, копією книги руху бланків перепусток.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно із посадовою інструкцією ОСОБА_1 в його посадові обов`язки не входить здійснення видачі бланків перепусток на адміністративно-господарчу та технічну територію військової частин НОМЕР_1 , суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вказані у протоколі порушення ставляться у вину ОСОБА_1 виходячи з обсягів його службових обов`язків та повноважень.

Згідно посадових обов`язків начальника відділення персоналу та стройового військової частини НОМЕР_1 затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2024, ОСОБА_1 зобов`язаний здійснювати свої повноваження безпосередньо та у взаємодії з іншими структурними підрозділами військової частини, а також контроль за збереженням службових документів.

Наказом Міністра оборони України №5/ДСК від 06.06.2017 «Про затвердження порядку організації пропускного режиму на особливо важливих і режимних об`єктах Міністерства оборони України та Збройних Сил України» (далі - Наказ №5/ДСК), визначено, що військова частина НОМЕР_1 є режимним об`єктом, на якому діє пропускний режим з метою запобігання, крім іншого, проникненню на територію військової частини сторонніх осіб.

Для допуску на адміністративно-господарську (далі - АГТ) та технічну територію (далі - ТТ) військової частини, занесення та винесення майна можливе через облаштовані КПП. Для здійснення пропускного режиму призначається наряд КПП у складі чергового КПП та його помічників.

Згідно п. 8 витягу наказу №5/ДСК, встановлено, що бланки перепусток та ідентифікаторів входу на АГТ та ТТ обліковуються та зберігаються в стройовій частині в книзі обліку руху бланків перепусток військової частини та видаються коменданту військової частини.

Відповідно до п. 8 наказу командира військової частини № НОМЕР_2 від 27.12.2024 №1071, відповідальним за збереження, облік та видачу бланків постійних, тимчасових, одноразових перепусток на АТГ та ТТ визначено начальника відділення персоналу та стройового військової частини НОМЕР_1 .

Безпідставними є також твердження захисника про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2. ст. 175-15 КУпАП та його вина не доведена поза розумним сумнівом, оскільки останнього не було ознайомлено із наказом №1071 від 27.12.2024 року.

Як вбачається із наданих пояснень прокурору Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону прокуратури від 20.03.2025, ОСОБА_1 був обізнаний із наказом командира військової частини № НОМЕР_3 від 27.12.2024, а саме, що відповідальним за збереження, облік та видачу бланків постійних, тимчасових, одноразових перепусток на АТГ та ТТ визначено начальника відділення персоналу та стройового військової частини НОМЕР_1 (а/с 23-25).

Не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, розгляд справи суддею першої інстанції без участі ОСОБА_1 та його захисника, адже порушене його право на безпосередню участь у судовому засіданні відновлене шляхом подачі апеляційної скарги та безпосередньої участі ОСОБА_1 та його захисника Уроди О.В. у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Зокрема, помилкове зазначення судом першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП не є підставою для закриття провадження за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки зі змісту вступної, описової та мотивувальної частини постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Крім того, 22.05.2025 постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області було виправлено описку, допущену у постанові Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.05.2025, вказавши у резолютивній частині статтю КУпАП за якою притягнуто ОСОБА_1 замість «ч.3 чт.172-20» - « ч.2 ст.172-15».

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Разом з цим, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про можливість зміни оскаржуваної постанови в частині накладеного стягнення, з огляду на таке.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положення ст.22 КУпАП регламентують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, дане порушення не потягло за собою будь-яких наслідків, що негативно вплинуло на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення.

Враховуючи долучені до матеріалів справи характеристики №350/142/1587пс від 26.06.2025, видану начальником відділення зберігання військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_3 та №350/142/1588пс від 26.06.2025 видану заступником командира військової частини НОМЕР_1 головним інженером майором ОСОБА_4 , в матеріалах справи відсутні відомості про притягнення ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, вину у вчиненому він фактично визнав, щиро розкаявся, умислу на вчинення правопорушення не мав, матеріальні збитки відсутні, що вказує на відсутність підстав вважати, що існують наслідки правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що існують підстави відповідно до положень ст. 22 КУпАП визнати вказане правопорушення малозначним, обмежившись усним зауваженням.

Апеляційний суд вважає, що застосування такого заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, та забезпечить виконання принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя.

За таких обставин, апеляційна скарга адвоката Уроди О.В. підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині призначеного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Уроди О.В. задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 , змінити у частині накладеного стягнення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, на підставі ст. 22 КУпАП.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК