Справа № 755/7362/25
Провадження №: 3/755/4151/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2025 р. місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Дніпровського УП ГУНП у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, українки, громадянки України, освіта вища, одруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною третьою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),-

В С Т А Н О В И В:

01 травня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Києва від Дніпровського УП ГУНП у місті Києві надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 154 КУпАП.

Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл судової справи між суддями від 01 травня 2025 року, справу передано на розгляд судді Вовк О.І.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2025 року серії ВАД № 629754, 26 квітня 2025 року близько 11 год. 50 хв по пр-ту Броварському в м. Києві ОСОБА_1 , порушила правила тримання, вигулу собак та котів, що призвело до укусу людини, так як собака була без наморднику.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною третьою статті 154 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 травня 2025 року, справу про адміністративне правопорушення № 755/7362/25 стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 154 КУпАП повернуто до Дніпровського УП ГУНП у місті Києві для належного оформлення.

11 червня 2025 року вищевказана справа про адміністративне правопорушення повернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з Дніпровського УП ГУНП у місті Києві після доопрацювання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечувала. Пояснила, що вигул собаки не здійснювала, а лише здійснювала його супровід до Міжнародного виставкового центру для участі у заході "Дні аопції безпритульних тварин" з метою пошуку для собаки власника. Прибувши до місця виставки, вона виконувала висадку собаки із транспортного засобу, що потребувало певного часу, оскільки у салоні авто було спеціальне покриття сидіння для собаки, а також засоби гігієни та харчі для собаки. При цьому собака постійно була біля неї на повідку. В цей час громадянка ОСОБА_2 із чоловіком проходили повз запаркованих машин та фактично втиснулись в простір де знаходились автомобілі, пасажири та собака. В момент проходу громадянки ОСОБА_2 повз собаку, останній зреагував на неї шляхом укусу за праву ногу.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Свистуленко М.П. додатково зазначила, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьою статті 154 КУпАП, оскільки відсутні ознаки наявності саме об`єктивної сторони такого правопорушення. Зазначила, що собака яку супроводжувала ОСОБА_1 не відноситься до переліку порід віднесених до небезпечних, а тому необхідність наявності намордника виключається. Крім цього вказує, що у справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 здійснювала саме вигул собаки. Крім цього вказала, що після висадки з автомобіля, собака знаходилася на повідку та біля автомобіля разом із ОСОБА_1 , а тому вважати, що остання здійснювала вигул собаки не можливо.

Пунктом другим частини першої статті 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

На підставі частини 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статті 245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається зі статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладення такого обов`язку на суд не передбачено.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьою статті 154 КУпАП, з таких підстав.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно положень частини третьої статті 154 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну

В свою чергу, диспозиція норми частини першої статті 154 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності внаслідок дій пов`язаних з порушенням утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок.

Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в утриманні собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утриманні незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулюванні собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбиранні власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Вирішуючи питання наявності в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьою статті 154 КУпАП, суд звертає увагу на наступне.

14 травня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Києва від потерпілої ОСОБА_2 надійшла заява про надання доказів до якої додано фотографії та скріншоти з мережі інтернет.

Так, з доданих до заяви скріншотів з мережі інтернет убачається, що в період часу з 26 по 27 квітня 2025 року в місті Києві в приміщенні Міжнародного виставкового центру проходили «Дні адопції тварини».

Відповідно до доданого до письмових пояснень захисника ОСОБА_1 скріншоту з мобільного телефону із наявною у ньому датою «26 квітня 2025 року» убачається факт здійснення замовлення послуги з перевезення тварити за тарифом «Pets».

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала саме вигулювання собаки, що є однією з ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьою статті 154 КУпАП.

Також вказане підтверджується і безпосередньо поясненнями як самої ОСОБА_1 так і письмовими поясненнями потерпілої.

Із наданих ОСОБА_1 письмових пояснень працівнику поліції, які вона також підтвердила в судовому засіданні, убачається, що вона приїхавши до центру, висадила собаку з автомобіля та почала діставати необхідні для собаки речі, а саме: корм та пелюшки. Вказала, що собака знаходилася біля неї, на повідку та вона її не вигулювала. Собака знаходилася біля автомобіля. Яким чином та чому потерпіла опинилася поруч із собакою вона не розуміє. Зазначила, що собака на потерпілу не кидалася.

Надані ОСОБА_1 письмові пояснення в частині місця знаходження собаки та її перебування на повідку також відображені в письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 .

Суд звертає увагу на те, що у наданих ОСОБА_2 письмових поясненнях відомості про те, що ОСОБА_1 здійснювала вигулювання собаки також відсутні.

Натомість, на переконання суду, факт здійснення транспортування собаки до місця проведення виставки жодним чином не є тотожним поняттю вигулювання собаки чи її утримання у його широкому розумінні.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Статтею 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Належне складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку статті 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме статей 9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративних правопорушень.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися виключно від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично самим судом.

Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Так, відповідно до пункту 39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи сукупність наведених обставин, а також, що протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьоюстатті 154 КУпАП, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом першим статті 247 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 1, 7, 9, 245, 247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною третьою статті 154 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва О.І. Вовк