Справа № 156/830/25
Провадження № 3/156/601/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусов А.Є., з секретарем судових засідань Степанець Т.В., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши в режимі відкритого судового засідання матеріали, які надійшли з Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП):

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Сокальському районі Львівської області, є громадянином України, здобув вищу інженерну освіту, не є працевлаштованим, отримує пенсію за віком, є одруженим, на утриманні не має неповнолітніх дітей, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше притягався до адміністративної відповідальності, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків у справі відсутні,

(справу розглянуто в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

1.Опис обставин, установлених під час розгляду справи, щодо суті адміністративного правопорушення, котре ставиться в вину особі

1.1. Згідно з матеріалами про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, ОСОБА_1 «…25.04.2025 близько 12:00 год між селами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 … обзивав нецензурною лайкою працівників поліції, чим порушив громадський порядок та спокій громадян…».

1.2.Діяння ОСОБА_1 службовими особами територіального органу Національної поліції кваліфіковане за ст. 173 КУпАП.

2.Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

2.1.Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 своєї винуватості у скоєнні правопорушення не визнав. Додатково він пояснив, що 25.04.2025 по обіді їхав на скутері з м. Нововолинська прибирати на сільському кладовищі, поблизу с. Лежниця на перехресті його зупинив патруль поліції на автомобілі, подавши звуковий сигнал та увімкнувши проблискові маячки. ОСОБА_1 проїхав перехресті і аж тоді виконав вимогу поліцейських про зупинку, тому що зупинятись на перехресті доріг заборонено Правилами дорожнього руху. До водія скутера підійшли двоє співробітників поліції, вони повідомили, що ОСОБА_1 «неправильно здійснив зупинку», водій скутера почав сперечатись з поліцейськими, бо не вважав себе винуватим. При цьому ОСОБА_1 заперечив, що він начебто виражався нецензурною лайкою на адресу поліцейських. Він повідомив, що ця ситуація сталась біля перехрестя доріг, поруч нікого з громадян не було, тому він не міг порушувати громадський порядок і спокій громадян.

2.2. ОСОБА_1 зауважив, що в його діянні відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, адже до протоколу поліцейськими не було додано жодних доказів, які би доводили факт дрібного хуліганства, з цих підстав він просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

3.Досліджені під час судового розгляду справи докази

3.1. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

3.2. Зокрема, до протоколу у справі про адміністративне правопорушення від 25.04.2025 серії ВАД № 430076 були додані та досліджені в судовому засіданні:

-рапорт поліцейського СРПП старшого сержанта поліції Д. Шпачука від 25.04.2025, адресований начальнику Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області майору поліції А. Близнюку, згідно з яким під час патрулювання було зупинено скутер під керуванням ОСОБА_1 , спілкуючись з поліцейськими, водій поводив себе агресивно, обзивав співробітників поліції нецензурною лайкою, на зауваження не реагував (а. с. 5);

-характеристика на гр. ОСОБА_1 , складена старшим інспектором САП Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області капітаном поліції А. Недільським (дата складення цього документа не зазначена); ОСОБА_1 за місцем проживання зарекомендував себе добре, у 2024 році двічі притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, накладені на нього суми штрафів сплатив, на профілактичному обліку в територіальному органі Національної поліції не перебуває (а. с. 6);

-супровідний лист від 03.07.2025 № , підписаний заст. начальника Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області В. Кліменчуком, про направлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення до суду для подальшого розгляду (а. с. 1).

3.3.Будь-яких інших доказів у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 службовими особами територіального органу Національної поліції до суду не надано.

4.Оцінка судді

4.1.Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов таких висновків.

4.2.Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

4.3.За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

4.4.Норми ст. 173 КУпАП передбачають настання для винної особи адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

4.5.Об`єктом вказаного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку та громадської безпеки.

4.6.Згідно з Науково-практичним коментарем до Кодексу України про адміністративні правопорушення (колектив авторів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Погрібний та ін.; Київ: Всеукраїнська асоціація видавців Правова єдність, 2008, стор. 404-405), об`єктивна сторона дрібного хуліганства включає, але не обмежується, такими діями, як вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображенням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

4.7.Суб`єкт зазначеного правопорушення - фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення правопорушення 16-річного віку.

4.8.Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу, тобто особа, яка вчинила правопорушення, має усвідомлювати протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачати її шкідливі наслідки і бажати їх або свідомо допускати настання цих наслідків.

4.9.З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 25.04.2025 серії ВАД № 430076, складеного щодо ОСОБА_1 та заперечення останнім своєї вини, службові особи органу поліції повинні довести той факт, що ОСОБА_1 у певному місці та у визначений час «обзивав нецензурною лайкою працівників поліції, чим порушив громадський порядок та спокій громадян».

4.10.Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний достатнім доказом винуватості ОСОБА_1 у цій справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у судді. Рапорт старшого сержанта поліції Д. Шпачука за своєю сутністю є твердженням співробітника правоохоронного органу, котрий має певний інтерес у вирішенні справи, зумовлений виконанням службових повноважень. Протокол не містить пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, котрі би підтверджували винуватість ОСОБА_1 ; такі пояснення не були отримані поліцейськими від ОСОБА_1 і у виді окремого документа. Під час судового розгляду справи доведено перебування саме ОСОБА_1 на місці події (поблизу перехрестя доріг між селами Лежниця та Поромів Володимирського району Волинської області), водночас той факт, що водій скутера під час спілкування з поліцейськими висловлювався на їхню адресу грубою нецензурною лайкою, доведений не був. Такий факт міг би бути об`єктивно підтверджений відеозаписами з бодікамер поліцейських, ці пристрої мали би бути увімкненими при спілкуванні співробітників поліції з водієм. Проте такі відеозаписи службовими особами територіального органу Національної поліції надані до суду не були.

4.11.З огляду на принцип презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України) всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

4.12.Інших доказів, котрі б вказували на вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, співробітниками поліції не надано. Наведене не дозволяє суду «поза розумним сумнівом» дійти висновку щодо винуватості цієї особи в скоєнні правопорушення, кваліфікованого за ст. 173 КУпАП.

4.13. Європейський суд з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофеєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) неодноразово зазначав, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

4.14.Відтак, за відсутності клопотань учасників справи суддя не здійснював відшукання додаткових доказів для доведення наявності в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, з власної ініціативи.

4.15.За таких обставин суддя дійшов висновку, що службовими особами територіального органу Національної поліції не доведено наявності у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, отже, суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності.

4.16. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

4.17.Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате провадження підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. При наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Керуючись ст. 7,9,247,280,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення (складення) постанови.

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого законом строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Є. Бєлоусов