Справа № 158/1841/25
Провадження № 3/0158/598/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2025 року м. Ківерці
Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Поліщук С.В розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 130, ч. ч. 3, 5 ст. 126 КУпАП, -
в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №361169, серії ЕПР1 №361186, серії ЕПР1 №361180 від 14.06.2025р., ОСОБА_1 , 14 червня 2025р. о 00 год. 45 хв. на автомобільній дорозі Н-22 сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне» 127 км 700 м, повторно протягом року, будучи притягнутим постановою Володимир Волинського районного суду Волинської області від 12.03.2025р. до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП (судова справа №154/88/25, провадження №3/154/212/25) та будучи особою стосовно якої постановою державного виконавця Володимир-Волинського МР ВДВС ГТУЮ у Волинській області від 26.02.2018 року у ВП №48042931 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, в порушення вимог ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», р.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. п. 2.1. «а», 2.9 «а» ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130, ч. ч. 3, 5 ст. 126 КУпАП.
Особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (повістки до суду), які відділенням зв`язку повернуто суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, доказів про поважність причини неприбуття до суду на розгляд справи не подав. Клопотань чи інших пояснень по даній справі до суду не надходило.
Верховний Суд неодноразово висловлював (підтримував) позицію, за якою листи, що повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», слід рахувати належно врученими.
Зокрема, у постановах від 14.08.2020р. та від 13.01.2020р. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив: «у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі».
Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р. зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Суддя, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя приходить до наступного висновку.
В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Разом з тим, статтею 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною другою ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Частиною 3 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Разом з тим, відповідно до п. 2.1 «а», 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001р. (далі ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).
З дослідженого судом відеозапису із нагрудного реєстратора патрульного поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 , 14 червня 2025р. о 00 год. 45 хв. на автомобільній дорозі Н-22 сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне» 127 км 700 м, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», р.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції у зв`язку з встановленням на території України комендантської години, що було роз`яснено ОСОБА_1 та не заперечувалось останнім. Під час спілкування працівників поліції з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 7510», на що останній погодився та з результатами освідування був згідний. Крім того з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечив того факту, що він протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та був позбавлений права керування транспортними засобами. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Відеозапис наявний в матеріалах даної адміністративної справи надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчинених правопорушень, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.
Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, на час керування транспортним засобом, також стверджується роздруківкою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 7510», тест №1463 від 14.06.2025р., актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, кількісний показник якого склав 2,43 %о.
Крім того поліцейським взводу №4 роти №1 батальйону УПП у Волинській області ДПП Данильчуком М.Ю. було виписано направлення до закладу охорони здоров`я на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
З довідки УПП у Волинській області ДПП від 16.06.2025р. вбачається, що 12 березня 2025р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12.03.2025р. притягався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постанова набрала законної сили. Крім того з вказаної довідки вбачається, що інформація про отримання гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія, згідно бази даних інформаційно комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», як і інформація про реєстрацію транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», р.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 відсутня.
Крім того, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної адміністративної справи, судом до Володимир-Волинського МР ВДВС ГТУЮ у Волинській області направлявся запит щодо підтвердження інформації про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні №48042931 на який 14.07.2025р. надано відповідь та відповідні докази з яких вбачається, що постановою головного державного виконавця Володимир-Волинського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Губіною Б.В. від 29.11.2018р. скасовано тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні №48042931.
Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, враховуючи вищезазначене, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Разом з тим, суддя, з врахуванням вищезазначеного, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи вважає, що ОСОБА_1 своїми діями, порушивши вимоги п. п. 2.1 «а», 2.9 «а» ПДР вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, його дії правоохоронним органом кваліфіковано вірно.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи характер вчинених правопорушень, їх наслідки та обставини вчинення, особу правопорушника, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу за санкцією статті передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.
Застосовуючи до ОСОБА_1 позбавлення права керування транспортними засобами, суддя враховує те, що останній вже неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, допускаючи грубе порушення Правил дорожнього руху, що вказує на підвищену суспільну небезпеку скоєного ним правопорушення, систематичне ігнорування вимог закону, небажання ставати на шлях виправлення та враховується судом при призначенні адміністративного стягнення.
Також суддя враховує правову позицію зазначену у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 року (справа № 702/301/20), відповідно до якої суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується штраф у подвійному розмірі.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на підставі ч.7 ст. 283 КУпАП слід стягнути судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 283-285, 287 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
В разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення стягнення, штраф стягнути у подвійному розмірі.
Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ківерцівського районного суду С.В.Поліщук