ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3368/25

провадження № 3/0285/1630/25

30 липня 2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., при секретарі Клечковській М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал,

який надійшов від Звягельського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області

за ст.124, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ,

який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 25.05.2025 о 13:10 год в в м Звягель по вул Вокзальна 3, керуючи автомобілем Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким не мав права керувати, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії, не дотримався безпечної дистанції та, здійснюючи маневр обгону іншого транспортного засобу FIAT, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , здійснив з ним зіткнення передньою правою частиною свого автомобіля з лівою передньою частиною автомобіля FIAT, який здійснював поворот ліворуч.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Враховуючи те, що відносно ОСОБА_1 складено 2 протоколи за порушення на транспорті, які взаємопов`язані, вважаю за можливе об`єднати справи в одне провадження, оскільки спільний їх розгляд буде доцільним та дозволить більш повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи. Це відповідатиме принципу процесуальної економії та виключить можливість винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

В заяві до суду від 14.07.2025 ОСОБА_1 просив розгляд справи проводити без його участі, обставини, викладені у протоколі, не заперечив, вину визнав повністю, просив суворо не карати.

ОСОБА_3 , інший учасник ДТП, 21.07.2025 подав до суду заяву, в якій підтвердив обставини викладені впротоколі, просив розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України (далі ПДР), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ПДР, дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Так, ст.124 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в якій пошкоджено один або кілька автомобілів, але не завдано шкоди здоров`ю людей.

Частина 5 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Пункт 2.1 «а» ПДР зобов`язує водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Зазначені вимоги перекликаються з положеннями ст.15 Закону України «Про дорожній рух».

Водії транспортних засобів повинні створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди іншим громадянам.

Підставою для складання відносно ОСОБА_1 працівником поліції двох протоколів стало порушення ним вимог п.2.1 «а» та п.13.1 ПДР. Останній зобов`язує водіїв транспортних засобів обирати безпечну дистанцію та інтервал, враховуючи швидкість руху, дорожню обстановку, особливості вантажу та стан транспортного засобу. Це означає, що водій повинен рухатися з такою дистанцією та інтервалом, щоб мати змогу уникнути зіткнення у разі раптової зміни дорожньої ситуації.

Витримуючи безпечну дистанцію та інтервал, які між тим не є статичними і постійно змінюються, водій завжди забезпечить собі можливість завчасно зупинити транспортний засіб і уникнути зіткнення (попутного наїзду) у випадку гальмування або зупинки транспортного засобу, що рухається попереду.

Водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень підтверджується:

даними протоколів серії ЕПР1 №341276 та №341273 від 25.05.2025, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями другого учасника ДТП ОСОБА_3 від 25.05.2025 та повідомленням сервісного центру МВС від 17.07.2025 про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Досліджені судом докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст.126 КУпАП, відтак його слід визнати винним у їх вчиненні. Обставин, які б пом`якшували або обтяжували його відповідальність, не встановлено.

Статтею 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових порушень. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Частиною 2 ст.13 КУпАП передбачено, що у разі вчинення особами віком від 16 до 18 років адміністративних правопорушень, передбачених, окрім інших, статтями 124 та 126 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

На момент вчинення зазначених вище правопорушень ОСОБА_1 виповнилось повних 17 років. В судовому засіданні не було встановлено обставин, які б давали суду право застосувати до нього заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП.

Звертаю увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання ДТП в такому випадку є значно вищою.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчинених правопорушень, які є суспільно небезпечними, особу ОСОБА_1 , який на день розгляду справи в суді досяг повноліття, та вважаю, що до нього слід застосувати безальтернативне адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу. Саме таке покарання за своїм видом та мірою відповідатиме завданню та меті його накладення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В підсилення своєї правової позиці, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії» Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З винної особи також належить стягнути судовий збір відповідно до ст.40-1 КУпАП.

Керуючись статтями 33-35, 40-1, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Справу №285/3368/25 (провадження №3/0285/1630/25) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП об`єднати зі справою №285/3318/25 про адміністративне правопорушення відносно нього за ст.124 КУпАП,

присвоївши справі №285/3368/25 (провадження №3/0285/1630/25).

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст.126 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин