П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 530/1109/25

Номер провадження 3/530/241/25

21.07.2025 м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В. за участі секретаря судового засідання Стрілець Л.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП суду не відомий, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 654118 вбачається, що 04.06.2025 року о 15 год. 25 хв. в м. Зіньків, вул. Погрібняка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Шевроле Камаро НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку №6 Зіньківської МЦЛ.

З протоколом про адміністративне правопорушення ознайомлений, вилучене посвідчення водія (а. с. 1).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, з`явився його захисник Дем`янченко С.М., просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, повідомив, що 04.06.2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шевроле Камаро» вулицею Погрібняка, в місті Зіньків, Полтавського району Полтавської області, його автомобіль блокуючи зупинили працівники поліції та склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Із наведеним протоколом та доданими до нього доказами не погоджується, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та їх було отримано із порушенням встановленої законом процедури. Щодо фактичних обставин справи відзначив наступне: працівники поліції ОСОБА_1 не зупиняли, здійснили блокування його автомобіля і повідомили його одразу причину блокування транспортного засобу (послались на ту обставину, що автомобіль має незначні пошкодження) не роз`яснили прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП), що підтверджується матеріалами справи, зокрема, наявними відеозаписами.

Також ОСОБА_1 не роз`яснено ст. 63 Конституції України та зміст статті 268 КУпАП, що слідує з відеоматеріалів, а тому він не був обізнаний про можливість скористатися «юридичною допомогою адвоката». Зауважив, що виділений вище фрагмент норми не вказувався працівником поліції, а тому ОСОБА_1 був необізнаний про можливість залучення адвоката, що своєю чергою унеможливило реалізацію права на ефективний правовий захист його прав та інтересів як особи, що притягається до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 не було повідомлено одразу після блокування транспортного засобу про здійснення безперервної відео фіксації, технічні характеристики засобів відео фіксації (серія, номер). Фіксація факту вчинення адміністративного правопорушення працівниками Національної поліції України повинна відбуватися безперервно, натомість відео з боді-камери поліцейського не вказує на особу правопорушника та процедуру складення протоколу (зображення не відтворюється у повному обсязі, переважно наявний звук), натомість друге відео не є безперервним та не фіксує повної процедури притягнення до адміністративної відповідальності. Так, підчас медичного огляду ОСОБА_1 не було повідомлено, який лікар оглядав його на стан сп`яніння, який технічний пристрій він продував, скільки проміле було виявлено під час його огляду, ОСОБА_1 не було ознайомлено з сертифікатом відповідності на технічний пристрій, чи він пройшов повірку, крім цього ОСОБА_1 не був ознайомлений з актом медичного огляду, оскільки неодноразово повідомляв лікаря, що не вживав алкогольних напоїв в цей день. ОСОБА_1 не надано другий примірник протоколу про адміністративну відповідальність, що є обов`язковим за статтею 254 КУпАП. Звернув увагу про відсутність розписки про отримання ОСОБА_1 другого примірника протоколу в матеріалах справи.

Також захисник звернув увагу що: місце вчинення правопорушення вказано некоректно населений пункт м. Зіньків (без вказівки на Полтавський район та Полтавську область), що унеможливлює ідентифікацію місця вчинення правопорушення (зауважу, що місто Зіньків також є в Хмельницькій області ); відсутнє повне найменування (марка, інвентарний номер) засобів відеофіксації, які додаються до протоколу відеозаписи, подані поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не можуть вважатися належними доказами у зв`язку з тим, що протокол про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на повне та читабельне найменування технічних засобів, за допомогою яких здійснено відеозаписи. Відеофіксацію має бути здійснено сертифікованою та встановленою із дотриманням вимог законодавства системою (у матеріалах справи відповідні сертифікати відсутні). Наполягає на тому, що відеоматеріали, що надані в матеріалах справи є неповними та не відповідають вимогам безперервності відео фіксації; відсутні дані щодо кількісного стану сп`яніння, а саме не вказано, яка кількість проміле було виявлено, у той час, як в висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вказано, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння; відсутнє повне найменування органу, який здійснюватиме розгляд справи, що своєю чергою є технічним недоліком у складенні протоколу; ОСОБА_1 не погоджувався зі змістом протоколу його було позбавлено надати пояснення на окремому аркуші, він був змушений написати, що з протоколом не згоден.

Заслухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП особа підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 2-7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п.п. 3, 4, 15, 16, 17, 19, 20, 21 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 217, 221, 246, 254 КУпАП суддя розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст.6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З адміністративного матеріалу та пояснень вбачається, що ОСОБА_1 свою вину в скоєнні правопорушення не визнає, також працівниками поліції ОСОБА_1 не роз`яснили прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП), що підтверджується матеріалами справи, зокрема, наявними відеозаписами, відповідно до частини 3 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», співробітник поліції зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Отже, кожен водій має право знати конкретну причину та підставу для зупинення його транспортного засобу працівником поліції. Натомість у цій справі причини та підстави зупинки транспортного засобу не повідомлені одразу ж після зупинки, що підтверджується свідченнями та матеріалами відеозаписів.

Також ОСОБА_1 не роз`яснено ст. 63 Конституції України та зміст статті 268 КУпАП, що слідує з відеоматеріалів, а тому він не був обізнаний про можливість скористатися «юридичною допомогою адвоката». Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Виділений вище фрагмент норми не вказувався працівником поліції, а тому ОСОБА_1 був необізнаний про можливість залучення адвоката, що своєю чергою унеможливило реалізацію права на ефективний правовий захист його прав та інтересів як особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 не було повідомлено про здійснення безперервної відео фіксації, технічні характеристики засобів відео фіксації (серія, номер). Фіксація факту вчинення адміністративного правопорушення працівниками Національної поліції України повинна відбуватися безперервно, натомість відео з боді-камери поліцейського не вказує на особу правопорушника та процедуру складення протоколу (зображення не відтворюється у повному обсязі), натомість друге відео не є безперервним та фіксує повної процедури притягнення до адміністративної відповідальності. Так, підчас медичного огляду йому не було повідомлено, який лікар оглядав його на стан сп`яніння, який технічний пристрій він продував, скільки проміле було виявлено під огляду, особу не було ознайомлено з сертифікатом відповідності на технічний пристрій, інформації щодо повірки, крім цього він не був ознайомлений з актом медичного огляду.

ОСОБА_1 не надано другий примірник протоколу про адміністративну відповідальність, що є обов`язковим за статтею 254 КУпАП. Так, частиною другою цієї статті встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За вимогами частини другої статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу. Місце вчинення правопорушення вказано некоректно населений пункт м. Зіньків (без вказівки на Полтавський район та Полтавську область), що унеможливлює ідентифікацію місця вчинення правопорушення;

Відсутнє повне найменування (марка, інвентарний номер) засобів відеофіксації, які додаються до протоколу відеозаписи, подані поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не можуть вважатися належними доказами у зв`язку з тим, що протокол про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на повне та читабельне найменування технічних засобів, за допомогою яких здійснено відеозаписи, також суд зазначає, що до матеріалів справи особами які склали протокол додано три диски , два з яких стосуються зовсім інших справ , які не є предметом розгляду . ( а.с. 8)

Також в матеріалах справи відсутні дані щодо кількісного стану сп`яніння, а саме не вказано, яка кількість проміле було виявлено, у той час, як в висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вказано, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння , відсутнє повне найменування органу, який здійснюватиме розгляд справи, що своєю чергою є технічним недоліком у складенні протоколу;

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, зміст протоколу та обставини, які в ньому описані не відповідають дійсності, а тому, за таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до Закону України від 16.02.2021 року № 1231 ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» - були внесені зміни до ст. 266 КУпАП , відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП - огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що при розгляді зазначене вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді адміністративного матеріалу, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, законності та обґрунтованості судового рішення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Застосувавши до цієї справи принципи кримінального провадження суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях, приймається у разі доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а усі сумніви, які виникають у ході провадження у справі тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. В даному випадку даний протокол не може бути взятим як доказ про вчинення ОСОБА_2 .

Також суд звертає увагу, що до матеріалів адміністративного правопорушення були додані три диска відеофіксації, два з яких не відносяться до даного факту що є предметом розгляду в суді.

Зважаючи на викладене та враховуючи позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти російської федерації», суд приходить до висновку про те, що даний протокол - не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в матеріалах справи не здобуто доказів, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, які б підтверджували факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останньої події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.7, 33,130, ч.1 ст.247, 280, 283, 289,294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складений 29.07.2025.

Суддя О.В. Ситник