Справа № 204/6069/25
Провадження № 3/204/1625/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 суддя Чечелівського районного суду м. Дніпра Чапала Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №345809 від 30.05.2025 року, 14 травня 2025 року о 14 год. 30 хв. у м. Дніпро по вул. Макарова, буд. 27Д, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Prado з державним номерним знаком НОМЕР_1 , використовував на вказаному автомобілі спеціальні світлові сигнальні пристрої синього та червоного кольору без відповідного дозволу, виданого Територіальним сервісним центром МВС України. Таким чином, водієм було порушено пункт 32.2 а) Правил дорожнього руху України, згідно з яким технічні вимоги, конструкція та встановлення на транспортних засобах спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв мають узгоджуватися з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС, відповідно вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 122-5 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 20.06.2025, 31.07.2025 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання від останнього до суду не надходило.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

ОСОБА_1 був обізнаний відносно вищевказаної події щодо нього, тому зважаючи на це, мав реальну нагоду бути присутнім при розгляді справи, і в подальшому проявити інтерес про стан та перебіг справи щодо нього або стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Враховуючи той факт, що судом було використано всі можливі засоби повідомлення особи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд ознайомившись з матеріалами адміністративної справи приходить до наступних висновків.

Нормами ст. 122-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за незаконне використання на транспортному засобі спеціальних звукових або світлових сигнальних пристроїв, які надають перевагу в русі, без відповідного дозволу чи погодження.

Пунктом 32.2 а) Правил дорожнього руху передбачено, що з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються технічні вимоги, конструкція та встановлення на транспортних засобах спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв (крім встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах, сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби, на транспортних засобах спеціального, спеціалізованого призначення та на транспортних засобах із розпізнавальним знаком «Діти»), світлових покажчиків та розпізнавальних знаків автомобілів аварійної служби, а також нанесення білих смуг під нахилом на зовнішніх бокових поверхнях транспортних засобів.

Відповідно до змісту ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ст. 251 КУпАП, винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №345809 від 30.05.2025 року (а.с. 1-2);

- рапортом командира взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта М.Ю. Глушко від 30.05.2025 року, з якого вбачається що у ході фіксації порушення Правил дорожнього руху було зупинено транспортний засіб Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм на транспортному засобі було виявлено встановлені пристрої, що імітують спеціальні світлові сигнали синього та червоного кольору, які можуть створювати враження належності автомобіля до спеціальних (оперативних) служб. Крім того, водій повідомив про відсутність у нього спеціального дозвільного документа, який би надавав право на встановлення та використання таких світлових пристроїв, що є порушенням вимог пункту 32.2 "а" (а.с. 3);

- повідомленням про запрошення до підрозділу патрульної поліції на ім`я ОСОБА_1 на 30 травня 2025 року (а.с. 4).

Приймаючи до уваги вищевикладене, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 щодо незаконного використання на транспортному засобі спеціальних звукових або світлових сигнальних пристроїв, які надають перевагу в русі, без відповідного дозволу чи погодження, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП.

Всі вищезазначені докази, в їх сукупності, є логічними та послідовними, та даючи їм правову оцінку, суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення, судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання, його майновий стан та інші вимоги ст. ст. 33-35 КУпАП, а також безальтернативність санкції ст. 122-5 КУпАП.

При цьому, відповідно до вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі, що на момент розгляду справи складає 605 гривні 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, ч. 1 ст. 122-5, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок з конфіскацією спеціальних світлових сигнальних пристроїв.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити, що на підставі ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно до ч.4 ст. 307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суду м. Дніпра.

Суддя Г.В. Чапала