г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3856/25
Номер провадження 3/213/1087/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Нестеренко О.М., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

22.07.2025 року до суду надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 450979, складений 07.07.2025 року, з змістом якого: 13.06.2025 о 17:00 год. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , пошкодив майно, яке належить громадянці ОСОБА_2 , а саме: розбив скляні дверцята в серванті та зламав дерев`яний стіл керуючись хуліганськими мотивами, чим порушив громадський порядок, та вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 надав письмові пояснення на окремому аркуші, за змістом яких підтвердив обставини викладені в протоколі.

Для судового розгляду ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення судового засідання не надавав. А тому вважаю за необхідне розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, вважаю необхідним розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

ІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, будучи центральним нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини по притягненню до адміністративної відповідальності, передбачає застосування адміністративного стягнення за дрібне хуліганство. Зміст цього діяння розкривається у диспозиції статті 173 цього Кодексу, та виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

ІІІ. Оцінка доказів, мотиви суду та прийняте у справі рішення.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; копія рапорту про реєстрацію заяви в системі ЄО; копія протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію; пояснення ОСОБА_3 ; копія паспорту ОСОБА_3 ; пояснення ОСОБА_1 , роблю висновок про недоведеність вини ОСОБА_1 у дрібному хуліганстві, тобто в образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян, передбаченому ст.173 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Тобто, громадське місце є обов`язковою ознакою, яка підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. Громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття «інші подібні дії» слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

Між тим, у справі відсутні належні докази порушення громадського порядку з боку ОСОБА_1 саме за обставин встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Судом не встановлено умислу ОСОБА_1 на порушення громадського порядку, оскільки між особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілою виник конфлікт, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_3 , всі ці події відбувались не в громадському місці, а в приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_3 . Свідки у справі відсутні. Сама потерпіла у своїх поясненнях зазначає, що конфлікт з ОСОБА_4 виник на фоні побутових питань, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. Інших доказів, які б підтвердили умисел особи на порушення громадського порядку, - суду не надано. За вказаних обставин, а саме пошкодження майна потерпілої з хуліганських мотивів не може бути визначене єдиним критерієм кваліфікації дій особи за ст. 173 КУпАП.

Таким чином, конфлікт, який склався між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та пошкодження майна потерпілої з хуліганських мотивів, за відсутності доказів на підтвердження порушення громадського порядку, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки порушення громадського порядку і спокою громадян, в даному випадку, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку. Зазначені обставини підтверджують факт наявності раптово виниклих особистих неприязних відносин між знайомим, який виник на фоні побутових питань, але без ознак порушення громадського порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суд, розглядаючи справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП у разі відсутності у діях особи події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі підлягає закриттю.

Враховуючи зазначені обставини, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 24, 27, 173, 247, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.М. Нестеренко