П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2025 Справа №607/14174/25 Провадження №3/607/5608/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , працює ТОВ «Вінісан», протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП

за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

26.06.2025 близько 17 год.30 хв. ОСОБА_1 по місцю спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході якого ображала її нецензурними словами, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода її психічному чи фізичному здоров`ю потерпілої, вчинивши правопорушення повторно.

Окрім цього, 26.06.2025 близько 17 год.30 хв. ОСОБА_1 по місцю спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в ході якого ображала її нецензурними словами, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода її психічному чи фізичному здоров`ю потерпілої, вчинивши правопорушення повторно.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що 26.06.2025 року біля 17 год. 30 хв. у неї виник конфлікт із її неповнолітніми дітьми з приводу небажання дітей прибирати свої речі. Також пояснила, що такі конфлікти у неї виникають часто, оскільки впливу на своїх неповнолітніх дітей вона не має, діти її не слухають та вчиняють так, як їм говорить її свекруха ОСОБА_4 . Також пояснила, що батько дітей усунувся від їх виховання, відтак вона самостійно не може належно здійснювати за ними догляд. На запитання суду пояснила, що такі конфліктні ситуації між нею та її дітьми виникають часто.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що вона 26.06.2025 близько 17 год.30 хв. перебувала із сестрою у кімнаті, після чого у них виник конфлікт із своєю матір`ю ОСОБА_1 з приводу побутових речей, під час якого матір почала ображати їх та виражатись нецензурними словами у їх сторону, кинула у них кошиком, розкидала одяг, пошкодивши її мобільний телефон. Аналогічні показання надала в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 .

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

До основних напрямів реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству відноситься, зокрема, належне розслідування фактів домашнього насильства, притягнення кривдників до передбаченої законом відповідальності та зміна їхньої поведінки (п. 4. ч. 2 ст. 5 Закону), а суд є суб`єктом, на якого покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, а також заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілих, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАД №733036, №733037 від 26.06.2025 року, електронному рапорті працівника поліції від 26.06.2025 р. згідно якого 26.06.2025 о 17.37 год. в чергову частину відділення поліції №4 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що свекруха разом із дітьми заявниці вчиняють домашнє насильство, діти не слухають заявницю. Виїздом на місце події по зверненнях ОСОБА_1 , ОСОБА_4 встановлено, що по місцю спільного проживання матір ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своїх неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_3 , 2008 р.н. та ОСОБА_2 , 2010 р.н.; поясненнях потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ; поясненнях ОСОБА_4 , яка зазначила, що 26.06.2025 близько 18 год. вона почула крик своїх онук, які лунали з їх місця проживання та які вийшли із будинку у сльозах. Запитавши онуків що трапилось, останні пояснили, що матір вчинила відносно них словесний конфлікт під час якого висловлювала образи та вихватила із рук Вікторії мобільний телефон, кинула його до підлоги; копії постанови Тернопільського апеляційного суду від 16.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

За даних обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного та психологічного характеру (образи, погрози, штовхання), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а тому, його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд приймає до уваги суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу винної, її матеріальне становище, та вважає, що останній слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Також, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із ОСОБА_1 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Крім цього, відповідно до ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі, суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що програма для кривдника комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Відтак, з урахуванням особи ОСОБА_1 , з метою комплексного підходу до вирішення проблеми вчинення нею домашнього насильства, зміни її насильницької поведінки та формування нової неагресивної психологічної моделі поведінки, суд приходить до висновку про необхідність направлення ОСОБА_1 на проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 173-2, 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП - №607/14177/25 (номер провадження 3/607/5610/2025) та №607/14174/25 (провадження 3/607/5608/2025)та присвоїти об`єднаній справі єдиний номер - №607/14174/25 (номер провадження 3/607/5608/2025).

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень, із стягненням в дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 , не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 2 380 (дві тисячі триста вісімдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. в дохід держави.

НаправитиОСОБА_1 на строк 3 (три) місяці на проходження програми для кривдників, що діє за адресою: м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка, 1 (Сектор у справах сім`ї Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради).

Роз`яснити, що у разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. В. Ромазан