Справа № 333/2671/25
Провадження № 3/333/1281/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засіданні Пантюх Ю.О., особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, що притягується до відповідальності адвоката Кошель А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в режимі відеоконференції, матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

-за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 275699 від 19.03.2025 року, складеним інспектором УПП в Запорізькій області ДПП Андрейчевим М.В. вбачається, що 19.03.2025 року о 11 год. 51 хв., в м. Запоріжжі, вул. Оріхівське шосе, 14-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП. Дії водія кваліфіковані як порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху України, тобто відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився із складенням щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, повідомив суду, що він є військовослужбовцем, одразу під час зупинки транспортного засобу повідомив, що він знаходиться при виконанні військових обов`язків, наркотичних засобів не вживав, якщо огляд займає небагато часу, то він не заперечує. Зазначив співробітникам поліції, що не обізнаний про винесення відносно нього постанови, якою його позбавлено права керування транспортним засобом. Повідомив відразу ж командира про те, що зупинений на блокпосту. Командир повідомив, що залишилось мало часу, йому необхідно повертатись швидше бо скоро відкриється вікно на заїзд і його не можна пропустити. Враховуючи, що він чекав, коли за ним приїде інший автомобіль патрульної поліції, щоб доставити його до лікарні на медичний огляд, то пройшло чимало часу, разом із ним знаходився зв`язист, за яким він їздив, то він вимушений був відмовитись від проходження огляду. Зазначив, що відмова була мотивована терміновою необхідністю виконання бойового наказу командира, проте поліцейські проігнорували пояснення та склали протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Просив провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кошель А.С. не погодився із вказаним протоколом про адміністративне правопорушення, у запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення вказує, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, передбаченому ст. 17 КК України, яка застосовується за аналогією до адміністративних правопорушень. Він був змушений відмовитися від проходження медичного огляду, оскільки мав терміновий наказ командира прибути на позиції для захисту держави. Таким чином, його дії були спрямовані на відвернення більшої шкоди невиконання бойового завдання. Відповідно до ст. 17 КУпАП, особа не підлягає адміністративній відповідальності, якщо вчинила діяння у стані крайньої необхідності. У даному випадку, військовослужбовець діяв відповідно до наказу командира, що є обов`язковим до виконання згідно зі ст. 60 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Невиконання наказу в умовах бойових дій могло б призвести до тяжких наслідків, зокрема загрози життю та здоров`ю інших військовослужбовців. Також наголошує на недотриманні процедури притягнення до адміністративної відповідальності, порушення процедури оформлення направлення на проходження медичного огляду, відсутності ознак наркотичного сп`яніння, про які вказує особа, що склала протокол.

За клопотанням адвоката Кошель А.С. судом в якості свідка був допитаний ОСОБА_2 т.в.о командира мінометної батареї військової частини НОМЕР_3 .

У суді ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 , 19.03.2025 року він знаходився як водій на бойовому завданні йому необхідно було привезти зв`язиста, так як була ротація особового складу. Вдень 19.03.2025 року йому подзвонив ОСОБА_1 і повідомив, що зупинений на блокпосту, його підозрюють у вживанні наркотичних засобів, він порекомендував йому пройти огляд у лікарні. Через майже 1,5 години він вже сам подзвонив ОСОБА_1 , щоб дізнатись про місце його знаходження, так як залишилось дуже мало часу і вони повинні встигнути повернутись у період, коли відкрито вікно на заїзд, якщо не встигнуть, то починається збій. ОСОБА_1 повідомив, що досі знаходиться на блокпосту та чекає автомобіль патрульної поліції. Так як часу вже було мало він віддав наказ ОСОБА_1 повертатись і відмовитись від огляду. За час служби він ніколи не бачив ОСОБА_1 у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, тим паче, що останній водій. Виконати завдання замість ОСОБА_1 ніхто не міг.

Допитаний у судовому засіданні інспектор ОСОБА_3 пояснив, що під час несення служби на блок-посту було зупинено транспортний засіб «BMW» під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з останнім та перевірки його документів, інформації по базі «АРМОР» було виявлено, що водій вже раніше притягувався до відповідальності за ст. 130 КУпАП та позбавлений права керування транспортними засобами, а також має ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук та різка зміна забарвлення шкіри обличчя. На пропозицію пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, водій спочатку погодився, у зв`язку з чим було оформлено відповідне направлення. Було викликано додатково патруль для супроводження водія в лікарню для проходження огляду, оскільки екіпаж, який зупинив автомобіль водія не мав права покидати блок-пост. Але після очікування додаткового екіпажу протягом приблизно 40 хвилин, водій повідомив, що він відмовляється від проходження огляду у лікаря-нарколог. Наслідки такої відмови водієві роз`яснено, але він все одно відмовився від проходження огляду. При цьому водій пояснював свою відмову тим, що поспішає під час виконання своїх службових обов`язків. На блок-посту чергувало 4 поліцейських, 1 автомобіль, представник ВСП. Він не пам`ятає чи залучався представник ВСП до перевірки документів водія.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до відповідальності, та його захисника, свідка, інспектора, суд дійшов такого висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вчинене повторно протягом року.

Згідно з постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на водія адміністративне стягнення у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Тобто, кваліфікація за ч. 2 ст. 130 КпАП України є вірною.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що відмова була мотивована терміновою необхідністю виконання бойового наказу командира та виконання своїх функціональних обов`язків, проте поліцейські проігнорували пояснення та склали протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності, однак лише у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Відповідно до постанови Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.12.2018 року в справі № 686/5225/17 у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ та на підставі розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 , сержант ОСОБА_1 19.03.2025 року був відряджений для виконання бойового завдання (виїзд з ротації особового складу на ЗПВ «ТЕРМІТ», «БАБАК» (БД_мінба тр № 1112/дск від 19.03.2025 року, БР № 149 дск від 09.03.2025 військової частини НОМЕР_3 )

На підтвердження зазначеного, до матеріалів справи була долучена копія витягу з журналу бойових дій, інв. № 99, том 31/2, розпочато 16.01.20205 року 33/2, розпочато 16.03.2025 року.

Судом також приймаються до уваги пояснення допитаного в якості свідка ОСОБА_2 т.в.о командира мінометної батареї військової частини НОМЕР_3 , які мають важливе значення в даному випадку, оскільки він є безпосереднім командиром ОСОБА_1 , який під час розгляду справи в суді пояснив, що 19.03.2025 року ОСОБА_1 дійсно виконував завдання згідно зі своїми функціональними обов`язками на підставі бойового розпорядження.

Таким чином, на підставі вище встановлених обставин, враховуючи, що в умовах оголошеного в державі воєнного стану, ОСОБА_1 є військовослужбовцем та мав термінову необхідністю виконання бойового наказу командира та терміново прибути до підрозділу, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_1 щодо відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння розцінити, як такі, що здійснені у стані крайньої необхідності.

З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції поводив себе стримано, чітко відповідав на поставлені йому питання, а зміст відповідей є логічним та послідовним. Він одразу під час зупинки повідомив, що перебуває він є військовослужбовцем, виконує бойове розпорядження, повідомив свою посаду та місце служби. Вказав, що не відмовляється від проходження медичного огляду, щоб довести, що він не перебуває в стані наркотичного сп`яніння, але має виконати поставлені перед ним завдання, які є обов`язковим до виконання згідно зі ст. 60 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Такі відомості відеозапису в сукупності з наданими пояснення командира об`єктивно підтверджують, що саме внаслідок необхідності виконання своїх функціональних обов`язків на підставі бойового розпорядження та наказу командира частини, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки оперативність виконання цього наказу перебувала в площині його функціональних обов`язків. Також суд звертає увагу на той факт, що за невиконання наказу командира передбачена відповідальність згідно з кримінальним законодавством.

Отже, ОСОБА_1 19.03.2025 року діяв в інтересах держави, з метою усунення загрози небезпеки військовослужбовців, а також територіальної цілісності держави.

Про вказане водій одразу повідомив поліцейських патрульної поліції, водночас такі пояснення не були враховані, що свідчить про недотримання процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд зазначає, що з огляду на те, що на час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби (що достеменно встановлено в ході судового розгляду справи), його огляд повинен проводитися за правилами ст. 266-1 КУпАП.

Так, вказаною правовою нормою визначено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Проте, поліцейські не викликали співробітників Військової служби правопорядку для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , як це передбачено ст. 266-1 КУпАП.

Отже, складення направлення на медичний огляд, як і складання протоколу із зазначенням ознак наркотичного сп`яніння, проведено з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, а тому такі докази є недійсними.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик