КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/3173/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року місто Київ

справа № 753/3500/25

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Конюшка Дениса Борисовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника-адвоката Конюшка Дениса Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 лютого 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Конюшко Д.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зазначав, що працівниками поліції під час складання протоколу було порушено вимоги ст.266 КУпАП, тому такий результат, як і протокол відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП є недійсним, а й відповідно у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також захисник-адвокат Конюшко Д.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 28 лютого 2025 року.

Посилався на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не викликався в судове засідання, а про факт наявності оскаржуваної постанови дізнався після отримання повідомлення від виконавчої служби та звернення до адвоката.

Зазначав, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався 12 травня 2025 року із реєстру судових рішень після укладення договору про надання правової допомоги з ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційного суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Конюшко Д.Б. доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Конюшка Д.Б., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 28 лютого 2025 року, а її копію направлено ОСОБА_1 05 березня 2025 року на поштову адресу (а.с.15).

Доказів отримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Конюшко Д.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 зазначав, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання в суді першої інстанції не викликався, а про наявність оскаржуваної постанови йому стало відомо із реєстру судових рішень 12 травня 2025 року.

Апеляційна скарга була подана у десятиденний термін з моменту ознайомлення із постановою, а саме 15 травня 2025 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

За правилами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п.п.2, 6, 7 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №238070, 04 лютого 2025 року о 09:37:00 год. в місті Києві по Бориспільському шосе КП503, водій ОСОБА_1 був зупинений на блок посту КП503 та керував транспортним засобом EX5 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме не природня блідість обличчя, виражене тремтіння тіла та пальців рук, зіниці очей занадто звужені та не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, що склалася, заповільнена реакція. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2025 року серії ЕПР1 №238070;

відеозаписом з камери №472976;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 лютого 2025 року;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4001124 від 04 лютого 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом EX5 д.н.з. НОМЕР_1 , 04 лютого 2025 року о 09:37:00 год. у місті Київ по Бориспільському шосе КП503 км, був зупинений на блокпосту та категорично відмовлявся пред`явити документи, що посвідчують особу, особу було встановлено по базі ІПНП з фотокарткою та після зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, після зупинки транспортного засобу на блокпосту, на вимогу працівника поліції пред`явити документи, що посвідчують особу водія, ОСОБА_1 відмовився, зазначив, що він нікому нічого не повинний пред`являти (09:35:19). На запитання працівника поліції чи не вживає ОСОБА_1 наркотичні речовини, оскільки у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння та чи погоджується проїхати до лікаря нарколога для огляду, останній відповів, що погоджується (09:44:29-09:44:50). ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції сісти в службовий автомобіль для доставлення його в заклад охорони здоров`я до лікаря нарколога, відповів, що він дозволяє використати його автомобіль для доставлення його на огляд (09:46:12), зазначав, що він не залишить свій автомобіль та не сяде з працівниками поліції нікуди (09:46:12), на що працівник поліції відповів, що він це буде розцінювати як відмову від проходження огляду (09:46:37). В подальшому працівником поліції ОСОБА_1 повідомлено, що відносно нього складається направлення на огляд в заклад охорони здоров`я до лікаря нарколога, а саме в Київську наркологічну лікарню (09:50:08-09:51:20). Після чого працівником поліції ще раз було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до лікаря нарколога (09:51:31), на що останній відповів, що не довіряє людям які порушують закон та не поїде на огляд просто так, бо він не та людина, яку вони встановили, а поки вони його не ідентифікують він нікуди не поїде (09:52:36-09:54:25). Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, а саме порушення п.2.5 Правил дорожнього руху та повідомив, що відносно останнього буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (09:58:43-09:59:09) Працівниками поліції було ознайомлено ОСОБА_1 із складеним адміністративним протоколом (10:13:48).

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та те що працівниками поліції під час складання протоколу було порушено вимоги ст.266 КУпАП, тому такий результат, як і протокол відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП є недійсним, а й відповідно у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідно до відеозапису працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 проїхати до лікаря нарколога, на що останній відповідав, що нікуди він з ними не поїде та не сяде в їхню машину.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику-адвокату Конюшку Денису Борисовичу, який діє в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 лютого 2025 року.

Апеляційні скарги захисника-адвоката захисника-адвоката Конюшка Дениса Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.