Єдиний унікальний номер: 378/744/25
Провадження № 3/378/251/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2025 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., за участю захисника Поліщука Р. А, розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01.06.2025 о 21 годині 20 хвилин в селищі Ставище по вул. Тракторній керував автомобілем VOLKSWAGEN GOLF, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 „а Правил дорожнього руху України.

На виклик суду ОСОБА_2 не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 28).

Захисник ОСОБА_2 - Поліщук Р. А. подав до суду клопотання про закриття провадження у даній справі стосовно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_2 в день складання відносно нього протоколу алкогольних напоїв не вживав та в стані алкогольного сп`яніння не керував транспортним засобом. ОСОБА_1 не було проінформовано про порядок застосування та вид спеціального технічного засобу, йому не було озвучено підставу зупинки у відповідності до cт. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Зазначені поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння фактично не встановлювалися на місці. З відео не вбачається, в який спосіб визначалися такі ознаки алкогольного сп`яніння як поведінка, що не відповідає обстановці та виражене тремтіння пальців рук. Поліцейським ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння лише з використанням приладу. При цьому, згідно відеозапису ОСОБА_1 висловлював бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікаря, проте, поліцейський не направив його на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до найближчого медичного закладу охорони здоров`я з метою підтвердження достовірності результатів проведеного ним огляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника ОСОБА_3 суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.9 «а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У відповідності з положеннями ч. ч. 3, 6 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Така ж процедура передбачена п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкції).

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «а» ПДР України за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 01.06.2025 року серії ЕПР1 № 348503 (а. с. 1), який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, та в ньому зазначено що ОСОБА_1 від підпису відмовився (а. с. 1),

- даними акту огляду на стан сп`яніння, здійсненим поліцейським на місці зупинки, роздрукованим протоколом приладу «Drager», відповідно до яких результат огляду - 0.44% етилового спирту (а. с. 6, 7),

- даними відеозапису від 01.06.2025 з бодікамери (на оптичних дисках а. с. 10), на яких зафіксовано факт керування (о 21:20) та зупинки ОСОБА_1 01.06.2025 о 21:21:25, о 21:25:45 працівник поліції зауважив водію про наявність запаху алкоголю, факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат - 0.44% (21:55:16), на запитання поліцейського, чи погоджується водій з результатом огляду або ж є потреба їхати в лікарню, останній не висловив бажання їхати до медичного закладу (21:55:41), о 21:56:28 поліцейським Гораю Є. І. роз`ясненого його права, о 22:09:47 останній висловив відмову від підписання протоколу та від ознайомлення з ним та отримання його копії (а. с. 10).

Вищевказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Обгрунтовуючи недопустимість вищевказаних доказів по справі, захисник ОСОБА_1 - Поліщук Р. А. посилається на те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено причини зупинки, не повідомлено про здійснення відеозапису, докази, які містяться в матеріалах справи свідчать про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Щодо вказаних доводів слід зазначити наступне.

Слід зазначити, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції та неповідомлення про здійснення відеозапису не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.9 «а» ПДР України.

З вищевказаного відеозапису встановлено, що після зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , працівник поліції о 21:21:42, назвавшись, 0 21:26:10 повідомив водію, що причиною зупинки є причетність водія до вчинення адміністративного або кримінального правопорушення, та о 21:32:30 повідомив ОСОБА_1 , що він не увімкнув покажчик повороту.

Щодо посилання захисника посилається на ту обставину, що працівниками поліції ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені в протоколі, фактично не встановлювалися на місці, слід зазначити наступне.

Пунктом 2 Розділу І вищевказаної Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п. п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

Як зазначено вище, відповідно до відеозапису після зупинки та перевірки документів в ході спілкування о 21:25:45 працівник поліції зауважив водію про наявність запаху алкоголю.

Щодо посилань захисника на ту обставину, що поліцейським ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння лише з використанням приладу, та всупереч бажанню останнього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікаря, його не було направлено на проходження такого огляду до найближчого медичного закладу, слід зазначити наступне.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Даними вищевказаного відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 о 21:53:16 погодився на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки, та після проведення такого огляду поліцейським (з 21:54:35 по 21:55:16) не висловлював свою незгоду з його результатом, на запитання поліцейського, чи погоджується водій з результатом огляду або ж є потреба їхати в лікарню, останній не висловив бажання їхати до медичного закладу (21:55:41).

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем в час і місці, вказаних в протоколі, останнім не оспорювався під час складання протоколу та після такого.

Суд звертає увагу на те, що сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою. ОСОБА_1 не зробив жодних зауважень до протоколу, проведених процесуальних дій чи поведінки поліцейських.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому суд дійшов висновку про наявність в діях останнього складу вказаного правопорушення.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 605.60 гривень.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження»

Суддя Н. М. Марущак