П О С Т А Н О В А

іменем України

30 липня 2025 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Ізмайлов І.К., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №181020 від 24.11.2024, 24.11.2024 о 12 годині 36 хвилин по вул. Біблика, 30 в м. Харкові, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

У протоколі вказано, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За вказаних обставин відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При судовому розгляді ОСОБА_1 вину не визнав, пояснивши, що 24.11.2024 при зупинці його автомобіля працівниками поліції, останні в ході спілкування почали з`ясовувати чи не перебуває він під впливом заборонених препаратів, на що він пояснив, що проходить військову службу і після поранення іноді вимушений вживати знеболювальні препарати. Вважаючи, що він має ознаки наркотичного сп`яніння, поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, проте одразу запевнили, що у зв`язку з вживанням ним знеболювального препарату результат буде все одно позитивним, тому від проходження огляду йому краще відмовитися. Вважає, що працівниками поліції на нього здійснено тиск і саме з цих підстав відмовився від проходження огляду.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п. 2.5 ПДР України та відсутній сам факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, доказуванню в даній справі підлягає факт відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до положень п. 2 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №181020 від 24.11.2024, 24.11.2024 о 12 годині 36 хвилин по вул. Біблика, 30 в м. Харкові, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

З досліджених судом відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, долучених до протоколу, убачається, що зупинивши автомобіль Ford Focus під керуванням ОСОБА_1 , перевіривши його документи і дізнавшись, що він є військовослужбовцем і на цей час проходить лікування через поранення, поліцейські одразу почали з`ясовувати чи не приймає ОСОБА_1 заборонені препарати і запропонували йому проїхати до медичного закладу для проходження огляну на стан наркотичного сп`яніння, оскільки на їх думку він має звужені зіниці очей. ОСОБА_1 продовжував пояснювати, що у зв`язку із тим, що він має поранення, вимушений іноді приймати знеболювальні препарати за рецептом лікаря. Поліцейськими роз`яснено ОСОБА_1 , що він має право або відмовитися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, або погодитися, проте у зв`язку із тим, що він приймав знеболювальний препарат, то висновок все одно буде позитивним. При цьому, на відеозапису ОСОБА_1 роз`яснює поліцейським, що востаннє препарат приймав на минулому тижні, тобто не пізніше 17.11.2024.

Таким чином, на думку суду, відмова ОСОБА_1 від огляду була спровокована самими працівниками поліції, які не маючи медичної освіти фактично відмовили його від проходження огляду.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що поліцейські дізнавшись, що ОСОБА_1 проходить лікування у зв`язку з тяжким пораненням, шукаючи привід до звинувачення останнього в керуванні автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, не зазначаючи про наявність у нього відповідних ознак, почали фактично допитувати його чи не вживає він заборонені препарати, а дізнавшись, що йому призначено знеболювальні препарати, одночасно пропонуючи пройти освідування, фактично відмовляли його від цього і посилаючись на свій начебто досвід, ствердно йому заявили, що результат освідування буде позитивним, а отже буде встановлено, що він керує транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, при цьому не реагуючи на його пояснення, що з часу застосування знеболювального минув значний час.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння. При цьому, як вбачається з відеозапису, поліцейські дізнавшись про призначення ОСОБА_1 знеболювальних препаратів, не здійснювали заходів по перевірці на вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а почали доводити останньому, що знеболювальні препарати фактичного є наркотичними засобами.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами. При цьому, вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 247, 251, 289 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через районний суд в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя І.К. Ізмайлов