МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/2900/25
Провадження № 3/210/1041/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Вікторович Н.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2025 року у провадження судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313669 від 27.04.2025 року складений відносно ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №313669 складеного 24.04.2025 року, о 23 год. 37 хв., інспектором взводу № 2, роти № 2, батальйону № 2 полку ПП в м. Кривому Розі Дніпропетровської області капралом поліції Оводій Д.М., що 27.04.2025 року о 22 годині 49 хвилин в м. Кривий Ріг, Металургійному районі, вулиця Віталія Матусевича, будинок 10, водій ОСОБА_1 керував вантажним транспортним засобом з напівпричепом Volvo FH440, д.н.з.: НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці. На законну вимогу працівника патрульної поліції водій відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку на місці та у медичному закладі КП «ДБКЛПНД» ДОР, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №313669 від 24/04.2025 року, ОСОБА_1 був повідомлений про призначення розгляду справи в Металургійному районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на 28 травня 2025 року на 10 годину 00 хвилин.

12 травня 2025 року на адресу суду надійшла заява представника за довіреністю Шрамко Є.В. в якій остання просила суд надати можливість для ознайомлення зі справою.

У судове засідання призначене 28 травня 2025 року ОСОБА_1 присутній не був, однак, враховуючи, що представник з матеріалами справи не ознайомився, судом було відкладено розгляд справи на 12 червня 2025 року.

10 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про надання матеріалів справи для ознайомлення, вказана заява була задоволена та 12 червня 2025 року ОСОБА_1 з матеріалами справи ознайомився, що підтверджується наявною в матеріалах справи відміткою. Судом було відкладено розгляд справи за клопотання ОСОБА_1 для підготовки заперечень.

У судове засідання призначене судом 30 червня 2025 року ОСОБА_1 присутній не був, однак, поза межами судового засідання подав до суду пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення в яких зазначив, що відповідно до долученого до матеріалів справи відео файлів з боді камери 475179 підтверджено, що він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, направлення на проведення огляду в медичному закладі не було заповнено та йому не вручалось. Поліцейськими долучено до матеріалів справи відео в не повному обсязі, частина розмови де він наполягав на проходження огляді в медичному закладі та хотів підписати та отримати направлення, на відео файлах відсутнє.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання ОСОБА_1 судом було відкладено розгляд справи 16 липня 2025 року.

Присутній судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, лише зазначив, що не хоче проходити такий огляд на місіс зупинки за допомогою Драгера, на що працівники поліції запропонували йому вийти з авто. Коли він вийшов з авто повідомив що хоче проходити огляд лише в медичному закладі, просив надати йому відповідне направлення. Крім того, зауважив, що інспектор патрульної поліції зупинив його безпідставно, причини зупинки на які він посилається в рапорті, а саме рух з вимкненим світлом у темну пору, спростовується долученим до матеріалів справи відео файлі. Просив суд відкласти розгляд справи на іншу дати для доручення до матеріалів справи свідоцтва про народження його трьох дітей та докази хвороби його дружини. Вказане клопотання було судом задоволено та відкладено розгляд справи на 22 липня 2025 року.

22 липня 2025 року ОСОБА_1 в судовому засіданні присутній не був, подав до суду клопотання про доручення до матеріалів справи доказів в якому додатково зазначив, що він був впевнений, що проходження медичного огляду можливе лише за наявності відповідного направлення, тому самостійно він не звернувся до медичного закладу.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про їх невідповідність фактичним обставинам та порушенню працівниками поліції інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджений Наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853.

В протоколі серії ЕПР1 № 313669 від 27.04.2025 року вказано, що водій мав ознаки наркотичного сп`яніння та відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містять наступні докази: 1) Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП; 2) Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «ДБКЛПД» ДОР» від 28.04.2025 року о 12 год. 33 хв.; 3) Рапорт інспектора поліції; 4) Запис з відео реєстратора та боді камер; 5) Роз`яснення про відсторонення від рава керування транспортним засобом від 28.04.2025; 6) Довідка надана за підписом інспектора ВАП ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Так, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, статтею 35 Закону України Про Національну поліцію (далі за текстом Закон про поліцію) передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право зупиняти транспортні засоби.

Даний перелік передбачає такі випадки: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

З матеріалів справи видно, що жодної з наведених підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 матеріалами справи не підтверджено.

В рапорті поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Овдій О.М. від 27.04.2025 року зазначено, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 було зупинено згідно п. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме водій рухався з вимкненим світлом у темну пору доби.

Однак, в матеріалах справи, відсутні відомості про наявність у працівників поліції визначених ст.35 Закону про поліцію підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . З дослідженого в судовому засіданні диску з відео фіксацією подій, які відбувались 27.04.2025 року за участі ОСОБА_1 вбачається, що світло у вказаному автомобілі працювала. Крім того, інспектором поліції не було складено постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 . Таким чином, відомості про зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 не підтверджені жодними об`єктивними даними і не можуть братися до уваги як єдиний і беззаперечний доказ законності зупинки автомобіля під його керуванням.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані на підтвердження того, що у працівників поліції була наявна інформація відносно водія ОСОБА_1 , яка би підлягала перевірці і могла бути згідно ст. 35 Закону про поліцію підставою для зупинки транспортного засобу в даному випадку.

Отже, в даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано і не долучено до матеріалів справи належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 згідно з ст. 35 Закону про поліцію.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

На думку суду, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки апеляційного суду повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Крім того, суд констатує, що оскільки жодної передбаченої законом підстави зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що передувала складенню протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, не була відображена у наявних в матеріалах справи відомостях, тому у зв`язку з відсутністю підстав для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, всі докази у справі, отримані після такої зупинки необхідно вважати недопустимими, що тягне за собою визнання недопустимими усіх доказів у справі (правова концепція «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів наявності законних підстав для зупинки транспортного засобу, а тому складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не можна вважати допустимим доказом.

Отже, аналіз встановлених у ході судового розгляду обставин дає підстави для висновку про обґрунтованість доводів особи стосовно якої складено адміністративний протокол про наявність підстав для закриття провадження по справі, оскільки при складанні протоколу і оформленні матеріалів справи працівниками поліції не долучено жодних доказів законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого складений протокол та інші матеріали справи є недопустимими доказами і не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, внаслідок допущенних суттєвих порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП судом не можуть бути визнані як допустимі докази, що були зібрані посадовими особами поліції під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

В свою чергу, положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення. За таких обставин суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247 п.1, 251, 252, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185-3 КУпАП.

Суддя: Н. Ю. Вікторович