"25" липня 2025 р. Справа № 363/2168/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Олійник С.В.

за участі секретаря судових засідань Онопрієнка І.О.,

захисника Резнік К.О.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши в залі суду м. Вишгород матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

11.04.2025 року о 23 год. 40 хв. в с. Лютіж по вул. Приморська, буд. 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi А5 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager 6820 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину не визнав, вказав, що 11.04.2025 року транспортним засобом він не керував. Повідомив суд, що поліцейськими складена постанова за відсутність реєстраційних документів. Зазначена постанова ним не оскаржувалась. Штраф сплатив. Доводи захисника повністю підтримує. Просить справу закрити, оскільки не керував транспортним засобом.

Адвокат Резнік К.О. подала до суду письмові пояснення, відповідно до яких просила суд закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а також звертаючи увагу на наявність численних порушень процедури оформлення адміністративного матеріалу. Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР №297851 від 12.04.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП оформлений не на стандартному бланку, який затверджений інструкцією, а на аркуші паперу, який не містить всіх необхідних реквізитів та місця для його нормального заповнення. Також зазначила і про те, що направлення на огляд для встановлення стану сп`яніння складено з численними порушеннями, а зокрема, невірно визначене прізвище ОСОБА_1 , а також не вірно зазначено назву закладу охорони здоров`я, а тому направлення не може бути належним доказом вини ОСОБА_1 . Долучений відеозапис з бодікамери №853972 є неповним, на останньому не зафіксовано роз`ясненням прав ОСОБА_1 , та з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager та прямої відмови від нього не було, а також ОСОБА_1 чітко відповідає, що не керував транспортним засобом. Крім того, адвокат звернула увагу щодо невірно зазначена адреса місця вчинення правопорушення, оскільки у протоколі вказано адреса Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Приморська, 2, водночас як вбачається із відеозапису магазину «Фора», зупинка та місце вчинення правопорушення ОСОБА_1 є автомобільна стоянка магазину «Фора», а саме: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Визволителів, 56. До того ж, із відеозапису з магазину «Фора» не можна встановити хто саме був за кермом автомобіля, а також неможливо ідентифікувати транспортний засіб, оскільки, на відео відсутня можливість розгледіти номерні знаки транспортного засобу. Наголосила і на тому, що у матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_2 , який начеб то був свідком події 11.04.2025 року за участі ОСОБА_1 , проте у протоколі про адміністративне правопорушення даний свідок не фігурується. Під час судового засідання адвокат Резнік К.О. надала аналогічну позицію викладену у письмових поясненнях.

Свідок ОСОБА_3 в суді повідомила, що знайома із ОСОБА_4 , відносини дружні. Дійсно вона працює старшим охоронцем магазину Фора. Підтверджує, що автомобіль ОСОБА_1 стояв на парковці магазину Фора, Смирнов лише підійшов взяти куртку з автомобіля, не керував автомобілем. Поліцейські неправомірно склали протокол.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши думку учасників справи, приходить до наступного.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення можливе лише у випадку, коли належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, безпосередньо дослідженими судом, встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення та вину особи у його вчиненні.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судом досліджені наступні докази.

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №297851 від 12.04.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, від підпису ОСОБА_1 відмовився;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до закладу охорони здоров`я, а саме Вишгородська ЦРЛ на ім`я ОСОБА_5 , у зв`язку із виявленням у останнього ознак сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, різка зміна шкірного покриву обличчя. Відомості щодо проведення огляду, назви технічного засобу за допомогою якого проводився огляд, а також результати огляду відсутні;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна шкірного покриву обличчя. Відомості щодо назви технічного засобу за допомогою якого проводився огляд, результати огляду, а також свідків огляду відсутні;

- письмові пояснення ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 11.04.2025 року близько 23 год. 40 хв. останній знаходився за адресою: с. Лютіж біля супермаркету «Фора» та бачив, як автомобіль марки Audi A5 д.н.з. НОМЕР_1 під`їхало на паркову з якого вийшов водій. В подальшому, до водія автомобіля марки Audi A5 д.н.з. НОМЕР_1 підійшли працівники поліції та водій почав відходити від авто і казати ніби то він не їхав, і авто не його. Водночас зазначив, що дійсно бачив, що невідомий йому чоловік керував транспортним засобом та відмовлявся надати працівникам поліції документи, що посвідчують його особу;

- копію постанови про накладення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4480108 від 12.04.2025 року, з якої вбачається, що 12.04.2025 року о 00 год. 03 хв. в с. Лютіж по вул. Приморська, 2 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив п. 2.1 б), а саме: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони технічний талон);

- довідку інспектора сектору адміністративної практики Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

- витяг з ІПС МВС України «Армор» відносно ОСОБА_1 , відомості надані з 2011 року;

- відеозаписи з нагрудної камери працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Драгер», або найближчому закладі охорони здоров`я відмовився.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не дотримався вказаної імперативної норми, щодо обов`язкового проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager або у медичному закладі охорони здоров`я, а саме Вишгородській ЦРЛ, на що водій відмовився. Доводи адвоката про те, що ОСОБА_1 не було прямої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, спростовується вказаним відеозаписом, з якого чітко вбачається на 7 хв. 55 сек., ОСОБА_1 підтвердив, що зупинився, потім спочатку погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, однак, через деякий час, на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, останній відмовився, як за допомогою приладу Драгер так і у Вишгородській ЦРЛ.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення вчиненого ОСОБА_1 виражається у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху, та є окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, та яка передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставину особи, щодо якої порушується таке питання.

Щодо доводів адвоката Резнік К.О. про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено не на стандартному бланку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №297851, складений відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оформлено відповідно до вимог чинного законодавства. Його форма та зміст відповідають положенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, якою передбачено можливість складання таких документів в електронній формі з автоматичним присвоєнням серії та номера, що не суперечить вимогам КУпАП.

Також, адвокат Резнік К.О. наголосила на тому, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння не може бути належним доказом, оскільки в останньому наявна помилка в прізвищі ОСОБА_1 , а також невірно вказане найменування медичного закладу, внаслідок чого ОСОБА_1 не зміг скористатися своїм законним правом та направитися до КНП «Вишгородська ЦРЛ» для медичного огляду. В той же час, суддя зазначає, що вказані недоліки є формальними помилками, які не можуть зашкодити справедливому судовому розгляду, оскільки вони не порушують будь-яких прав і свобод людини, передбачених Конвенцією та Конституцією України, та формальність наявної помилки не є підставою для твердження про те, що докази зібрано у супереч порядку, встановленому КУпАП. Із наданого суду відеозапису, долученого до матеріалів справи, чітко вбачається, що працівники поліції у передбаченому законом порядку запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Вишгородська центральна районна лікарня». При цьому йому було повідомлено, що з метою забезпечення проходження огляду, його буде доставлено до зазначеного медичного закладу службовим автомобілем. ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений із цією пропозицією, однак, відмовився як від проходження огляду у медичній установі. Вказані дії та відмова зафіксовані на відеозаписі, що свідчить про дотримання працівниками поліції процедури, встановленої чинним законодавством, та про ухилення особи від проходження відповідного огляду.

Суд зазначає, що невідповідність поданих документів тим чи іншим вимогам закону не в будь-якому випадку нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальний дій, а лише в разі, якщо невідповідність призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Водночас, будь-яких порушень прав і свобод людини у зв`язку із недоліками, які наявні у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, судом не вбачається.

Крім того, сторона захисту наголошувала на неповноті долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, в той же час, адвокат Резнік К.О. та ОСОБА_1 у судовому засіданні не оспорював подію відображену на дослідженому відеозаписі, що така мала місце. Відеозапис починається з моменту оголошення ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП, та в подальшому останньому працівником поліції запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, у зв`язку із виявленими в останнього ознаками алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не заперечуючи факту керування транспортним засобом. До того ж, з відеозапису вбачається, що водій неодноразово намагався вирішити питання «іншим шляхом», на що йому працівниками поліції було роз`яснено про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України. В подальшому, розуміючи наслідки притягнення за ст. 130 КУпАП, водій відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, а також починає заперечувати факт керування транспортним засобом. Враховуючи викладене, суд зазначає, що наданий технічний носій інформації, на якому зафіксовано події, які відбулися 12.04.2025 року, є електронним доказом, на якому міститься інформація в електронній формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи.

Доводи адвоката щодо невірно визначеної адреси місця вчинення адміністративного правопорушення, а також посилання на те, що з відеозапису з магазину «Фора» не можна встановити хто саме був за кермом автомобіля, ідентифікувати транспортний засіб, а також номерні знаки автомобіля, ніяким чином не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факту відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

У Постанові ККС ВС від 21.02.2018 року у справі № 701/613/16-к було зроблено висновок, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд звертає увагу, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення щодо того, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є за своєю сутністю висуненням обвинувачення, що здійснюється органом (посадовою особою), уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення. Тому таке обвинувачення поза розумним сумнівом має бути підтверджено або спростовано у судовому засіданні шляхом дослідження всіх наданих належних, допустимих та достовірних доказів. При цьому доведення цього факту поза розумним сумнівом буде означати можливість для суду зробити категоричний висновок, що версія, зазначена в обвинуваченні, є єдиною розумною версією, яка виключає будь-які обґрунтовані сумніви.

За результатами дослідження наявних матеріалів справи, заслуховування учасників справи, суд вважає інкриміноване обвинувачення ОСОБА_1 обґрунтованим, розумним, послідовним, таким, що логічно узгоджується зі встановленими обставинами та фактами, а також таким, що безумовно та беззаперечно підтверджується наданою сукупністю належних, достовірних, допустимих доказів, які виключають будь-який обґрунтований сумнів та інші версії розвитку подій, логічно пояснюють висунуте обвинувачення.

Суд визнає факт керування встановленим і доведеним, незважаючи на заперечення самого ОСОБА_6 та його захисника, виходячи з наступного.

Суд вважає встановленим факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки Audi A5, державний номер НОМЕР_1 , що підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, досліджених у судовому засіданні.

Так, суд бере до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , який прямо вказав, що бачив, як автомобіль Audi A5 зупинився, після чого з нього вийшов чоловік, до якого одразу підійшли працівники поліції. Згодом ця особа була ідентифікована як ОСОБА_1 . Ці обставини узгоджуються із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де чітко зафіксовано, що саме до цього автомобіля підходили правоохоронці, а ОСОБА_1 особисто повідомив: «я зупинився, а потім підійшли поліцейські», що фактично підтверджує його перебування за кермом автомобіля до зупинки та контакту з працівниками поліції.

Незважаючи на подальші заперечення з боку ОСОБА_1 щодо факту керування транспортним засобом, суд вважає, що вказане ним пояснення є способом уникнення юридичної відповідальності та не узгоджується з іншими об`єктивними доказами у справі. Сама ж обставина зупинки або перебування за кермом у момент виявлення ознак сп`яніння вже є достатньою підставою для кваліфікації дій особи як керування транспортним засобом у стані сп`яніння або ж відмови від проходження огляду відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та положень ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи міститься постанова серії ЕНА №4480108 від 12.04.2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 2.1 (б) ПДР України (керування без реєстраційних документів). Ця постанова не була оскаржена, а накладений штраф сплачено, що свідчить про фактичне визнання обставин керування автомобілем у зазначений час.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_3 , яка повідомила, що є знайомою ОСОБА_1 та перебуває з ним у дружніх стосунках. Свідок підтвердила, що працює старшим охоронцем магазину «Фора» та повідомила, що автомобіль ОСОБА_1 перебував на парковці магазину, а сам ОСОБА_6 лише підійшов до нього, щоб забрати куртку, не керуючи транспортним засобом. Також вона зазначила, що дії працівників поліції були нібито неправомірними. Разом з тим, суд зазначає, що надані свідком ОСОБА_3 відомості не знаходять свого підтвердження в інших об`єктивних та допустимих доказах, досліджених у судовому засіданні.Крім того, свідок ОСОБА_3 перебуває у дружніх стосунках із особою, яка притягається до відповідальності, що, на думку суду, може свідчити про зацікавленість у результаті справи, а отже впливати на об`єктивність її показань. Таким чином, показання свідка ОСОБА_3 не можуть бути покладені в основу висновків суду про відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Сукупність зазначених доказів підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та подальшу відмову від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Доводи адвоката Резнік К.О. відносно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не приймає, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді.

Суд визнає, що відмова ОСОБА_6 від огляду була чіткою, свідомою, і це становить склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На відео з бодікамери чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 пропонували пройти огляд як на місці, так і у медичному закладі, хоча на початку ОСОБА_6 погоджувався, однак згодом прямо відмовився як від огляду приладом Drager, так і у медичному закладі (що зафіксовано на відео), відмова від огляду це самостійне адміністративне правопорушення, незалежно від того, чи особа була в стані сп`яніння фактично.

Щодо процедурних порушень, на які посилалася сторона захисту, а саме: помилки у прізвищі або назві медзакладу є формальними і не впливають на законність процедури; відеозапис хоч і не є повним, проте містить ключові моменти пропозицію огляду, поведінку водія, відмову від огляду; складення протоколу не на паперовому бланку не є порушенням, оскільки чинним законодавством (Наказ МВС №1395) передбачено оформлення в електронній формі.

Таким чином, суд вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Керуючись ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, ступінь його вини, характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 33, 130, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя С.В. Олійник