г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3892/25
Номер провадження 3/213/1097/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Нестеренко О.М., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.160 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

23.07.2025 до суду надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 866622, складений 21.07.2025, за змістом якого: 21.07.2025 о 14:45 год. за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Генерала Безручка, буд.27, громадянка ОСОБА_1 на пішохідній алеї торгувала овочами та фруктами, з рук в невстановленому місці без належних дозволів, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.160 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку із сімейними обставинами.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, вважаю необхідним розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

ІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, будучи центральним нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини по притягненню до адміністративної відповідальності, передбачає застосування адміністративного стягнення за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях. Зміст цього діяння розкривається у диспозиції частини 1 статті 160 цього Кодексу.

ІІІ. Оцінка доказів, мотиви суду та прийняте у справі рішення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; пояснення ОСОБА_1 ; заява ОСОБА_1 ; розписка ОСОБА_1 ; копія паспорту ОСОБА_1 ; фотознімок, при всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, роблю висновок про недоведеність вини ОСОБА_1 за торгівлю в містах з рук в невстановлених місцях, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Згідно з ч. 1ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 160 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Разом з цим суду не надано належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності поза розумним сумнівом підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме те, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю з рук у невстановленому місці. Доданий до протоколу фотознімок неналежної якості на якому зафіксована невідома особа у невідомому місці у невідомий час, тобто з якого неможливо встановити прив`язку до місцевості та той факт, що на ньому зображений саме ОСОБА_1 , не є належним і допустимим доказом у розумінні ст.251 КУпАП та не підтверджує поза розумним сумнівом факту вчинення адміністративного правопорушення. Інших доказів, якими могли бути пояснення свідків, фіксація купівлі-продажу товару, суду не надано.

Пояснення, долучені до адміністративного протоколу, до уваги судом не приймаються, оскільки написані іншою особою від імені ОСОБА_1 та містять відмітку «від підпису відмовилась в присутності понятих». Це свідчить про те, що дані пояснення не відображають справжньої позиції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, з наданих суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не можливо дійти однозначного та беззаперечного висновку щодо наявності події адміністративного правопорушення та наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, адже в матеріалах справи відсутній обсяг доказів, який міг би свідчити про протилежне.

Усталеною та правильною є практика, відповідно до якої суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи зазначені обставини, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у разі відсутності у діях особи події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ст. 247, ст. ст. 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.160 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.М. Нестеренко