Справа № 342/345/25
Провадження № 33/4808/523/25
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р. М.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., за участю секретаря с.з. Паньків В.І., розглянув апеляційну скаргу адвоката Візінського В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 (Апелянт) на постанову Городенківського районного суду від 13.06.2025 та

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. Суд визнав Апелянта винним за ч.1 ст. 130 КУпАП, піддав штрафу в 17 000 грн. та позбавив права керування транспортними засобами на 1 рік.

1.2. Згідно постанови Апелянт 31.03.2025 біля 12-18 год. по на вул. Височана в м. Городенка, Коломийського району, Івано-Франківської області керував ТЗ Ауді А-6 н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду позитивний 0,73 проміле. Своїми діями Апелянт порушив п.п. 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

2. Доводи апеляційної скарги адвоката:

2.1.Суд першої інстанції неповно і не об`єктивно з`ясував фактичні обставини справи, підходив до них формально.

2.2. Судом не досліджено докази сторони захисту, зокрема відеозапис, на якому не зафіксовано факту керування ТЗ Апелянтом, а висновки суду не ґрунтуються на доказах, які відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

2.3. На відео Апелянт зафіксований на узбіччі, а не за кермом у момент руху, в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують керування ТЗ у стані сп`яніння.

2.4. Огляд проведено приладом, назва якого не вказана, документи про повірку не надані, результати не роздруковано.

2.5. Водія не направлено до медичного закладу, хоча така вимога міститься в законодавстві.

2.6. Апелянт є військовослужбовцем, про що повідомив поліцейського.

2.7. Огляд повинен був проводитись службовими особами ВСП, а не поліцейськими.

Враховуючи наведені обставини, просить оскаржену постанову скасувати, а провадження у справі щодо Апелянта закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

3. Провадження в апеляційному суді.

В судовому засіданні захисник доводи апеляційної скарги підтримав.

4. Апеляційну скаргу належить задовольнити частково з таких міркувань.

4.1. Заборона водієві керувати транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП та п.2.9 «а» ПДР України.

4.2. У матеріалах справи є відеозапис, на якому зафіксовані події справи так, як вони відбувалися в дійсності. Із відеозапису події слідує, що Апелянта зупинили за те, що він порушив вимоги п.8.5.1. ПДР. Під час спілкування поліцейський повідомив про наявність у Апелянта ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота).

В Апелянта також було відсутнє водійське посвідчення, крім того він повідомив, що є діючим військовослужбовцем.

Працівники поліції запропонували Апелянту пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, апелянт спочатку відмовився, але пізніше погодився - результат 0,73%. Апелянту було роз`яснено його процесуальні права та право на адвоката.

4.3. Щодо статусу військовослужбовця.

Суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, несуть адміністративну відповідальність і підлягають розгляду судом на загальних підставах. Тобто і медичний огляд ці суб`єкти проходять відповідно до процедури, визначеної в ст. 266 КУпАП.

Водій за цією логікою є спеціальним суб`єктом, а військовослужбовець - ні.

Сторона захисту вважає, що до Апелянта як до військовослужбовця ЗСУ (а.с. 59) належало застосувати процедуру медичного огляду, визначену в ст. 266-1 КУпАП.

5. З позицією сторони захисту належить погодитись із огляду на таке.

5.1. Конкуренція норм.

Є норма, якою передбачено медичний огляд на стан сп`яніння усіх водіїв - ст. 266 КУпАП. Сукупно з указаними приписами ч. 1 ст. 15 КУпАП вона в практиці застосовується і до водіїв-військовослужбовців відповідно до вжитого в цій нормі словосполучення несуть відповідальність на загальних підставах.

Є норма зі специфікою медогляду саме військовослужбовців, які перебувають з ознаками сп`яніння в заборонених місцях - ст. 266-1 КУпАП, але слово водії в цій нормі відсутнє.

Ці норми між собою конкурують, що створює колізії правозастосування, коли однакові ситуації вирішуються по-різному.

Єдності практики немає, оскільки в касаційному порядку такі справи не переглядаються.

5.2. Мотиви суду.

Несення відповідальності з формально-юридичного боку це виконання покладеного на особу обов`язку згідно з санкцією норми ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поки вина не доведена, а стягнення не накладене, особа ще не несе відповідальності.

Вона підлягає відповідальності, притягується до неї, але її ще не несе.

Проходження медичного огляду - процесуальна дія. За її результатами відбувається акт притягнення до відповідальності - уповноважена особа складає відповідний протокол.

Військовослужбовці за своїм статусом користуються додатковими процесуальними гарантіями, оскільки забезпечують обороноздатність країни. Особливо під час війни.

І є всі підстави вважати, що саме тому Законом № 2839-IX від 13.12.2022 була прийнята спеціальна норма ст. 266-1 КУпАП - процедура медичного огляду військовослужбовців, які перебувають у заборонених законом інших місцях з ознаками сп`яніння (тут - ч. 3 ст. 266-1 КУпАП).

Очевидно, що перебування за кермом, керування автомобілем у стані сп`яніння входить у перелік заборонених місць (п. 2.9 а ПДР). На думку суду, законодавець не визначив їх вичерпний перелік, оскільки він може змінюватися залежно від потреби.

Ця норма (ст. 266-1 КУпАП) уведена пізніше за редакцію ч. 1 ст. 15, ст. 266 КУпАП, вона більш повно та вичерпно описує процедуру медичного огляду військовослужбовця, який перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння в заборонених законом місцях. І визначає наслідки недотримання (ч. 9 ст. 266-1 КУпАП).

Саме її і належало, на переконання суду, застосовувати в цьому випадку.

Тому є підстави для висновку, що медичний огляд військовослужбовців як спеціальних суб`єктів повинен проводитися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 266-1 КУпАП, а вже після цього вони притягуються (складення протоколу) і несуть ( установлення вини і накладення стягнення) відповідальність на загальних підставах як це і визначено ч. 1 ст. 15 КУпАП.

6. Висновки і рішення.

Військовослужбовець ОСОБА_1 , згідно протоколу, перебував за кермом із ознаками алкогольного сп`яніння і тому за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП.

Апеляційний суд констатує, що цей установлений законом порядок не був дотриманий.

Тому вся процедура огляду, яку застосували до Апелянта, згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.

З цих мотивів апеляційну скаргу належить задовольнити, оскаржену постанову скасувати у зв`язку з істотним порушенням матеріальних і процесуальних норм.

При цьому апеляційний суд виходить із того, що згода чи незгода військовослужбовця пройти огляд чи його фактичне проходження значення не має, оскільки норма ст. 266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовців (якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (за кермом, зокрема) і адресована службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначеної процесуальної форми.

Провадження належить закрити закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Візінського В.В. задовольнити.

Постанову Городенківського районного суду від 13.06.2025 щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова не оскаржується.

Суддя А.Ю. Малєєв