Справа № 953/605/25
Провадження № 3/953/407/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Глос М.Л.,

за участю секретаря Сороченко М. О.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши об`єднаний адміністративний матеріал, що надійшов із Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,військовослужбовця,

за ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

11.01.2025 року о 16 год. 22 хв. у м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 329, водій ОСОБА_1 , котрий раніше більш як двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, керував автомобілем HYUNDAI ELANTRA, державний номерний знак , НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі «Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив приписи п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі Правила, ПДР).

Окрім наведеного, у зазначений вище день і час ОСОБА_1 , усупереч вимогам п. 2.1 а) Правил, керував автомобілем HYUNDAI ELANTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами у зв`язку з позбавленням такого права у порядку застосування адміністративного стягнення, і вчинив аналогічне правопорушення повторно протягом року.

Постановою від 06.02.2025 року Київський районний суд м. Харкова об`єднав в одне провадження матеріали справ про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 : № 953/606/25 (провадження № 3/953/408/25) за ч. 5 ст. 126 КУпАП (епізод від 11.01.2025 року); № 953/605/25 (провадження № 3/953/407/25) за ч. 3 ст. 130 КУпАП (епізод від 11.01.2025 року).

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив такі обставини. Він проходить службу у лавах ЗСУ, виконує функцію водія. У минулому дійсно багаторазово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. ст. 130 і 126 КУпАП і був позбавлений права керування транспортними засобами у порядку застосування адміністративного стягнення. Проте продовжує керувати автомобілем у зв`язку з нагальною службовою необхідністю, доставляючи військовослужбовцям продовольство. Замінити його нема кому через брак людських ресурсів. З цих же причин не може демобілізуватися за станом здоров`я, хоча його вже двічі було знято з військового обліку після бойових поранень та контузій. Наркотичні засоби чи психотропні речовини не вживав і не вживає. 11.01.2025 року у післяобідній час він дійсно керував автомобілем HYUNDAI ELANTRA, державний номерний знак, НОМЕР_1 , виконуючи обов`язки військової служби. Його зупинили працівники поліції, повідомили про виявлення візуальних ознак наркотичного сп`яніння і запропонували пройти огляд на такий стан у медичному закладі. Проте він відмовився, оскільки виконував термінове службове задання і не міг допустити зволікань. Водночас жодних заборонених речовин він не вживав. На думку ОСОБА_1 , працівники поліції щоразу складають щодо нього протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП лише тому, що він раніше багаторазово притягувався до відповідальності за цією статтею. Водночас підтвердив, що він на пропозицію поліцейських пройти медичний огляд на стан сп`яніння багаторазово відмовлявся, оскільки кожного разу не мав на це часу через необхідність термінового виконання завдань військової служби. Проте в окремих випадках поліцейські зупиняли його, повідомляли про наявність зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння і пропонували пройти медичний огляд у періоди, коли ОСОБА_1 перебував у відпустці і завдань військової служби не виконував, проте він все рівно відмовлявся від огляду, оскільки не ставився до наслідків своїх дій з належною відповідальністю.

Після допиту ОСОБА_1 у судовому засіданні суд з метою повного, всебічного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи постановив викликати і допитати як свідка посадову особу, що склала протокол про адміністративне правопорушення інспектора управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Зубенка М. О. Суд неодноразово викликав зазначеного свідка шляхом направлення судових повісток за місцем роботи, однак свідок у судове засідання не з`явився і причин неприбуття не повідомив. Крім цього, після надання суду пояснень 07.05.2025 року ОСОБА_1 у судові засідання, що були призначені на 19.05.2025 року, 11.06.2025 року та 27.06.2025 року, не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Правом звернутися до суду з заявою про дистанційну участь у судовому засіданні правопорушник не скористався і на допиті судом свідка не наполягав. З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів, одержаних під час оформлення адміністративного матеріалу працівниками поліції і судового розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання прийнятої постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись зазначеними вимогами закону, повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

У своїх поясненнях у судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував обставин, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення і мають істотне значення для правової оцінки його дій: керування ним 11.01.2025 року автомобілем HYUNDAI ELANTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , на вулиці Академіка Павлова у м. Харкові, зупинки його працівниками патрульної поліції, повідомлення поліцейськими про виявлення у нього зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння, пропозиції пройти огляд на такий стан у медичному закладі та своєї відмови від огляду. Конкретних доводів і аргументів щодо порушення працівниками поліції встановленої законом процедури під час пропозиції пройти медичних огляд на стан сп`яніння правопорушник не наводив. Натомість ОСОБА_1 повідомляв лише про поважну причину свої поведінки неприпустимість зволікань за необхідності термінового виконання завдань військової служби.

Крім цього, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови останнього від проходження огляду на такий стан беззаперечно підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 105853 від 11.01.2025 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.01.2025 року; рапорту інспектора Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області від 11.01.2025 року про виявлення у водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння і відмову водія від огляду на такий стан в установленому законом порядку у закладі охорони здоров`я; відеозапису з бодікамери поліцейського (а. с. 13).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як визначено у п. 4 розділу І згаданої вище Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху

алкоголю з порожнини рота), зокрема, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук .

Наведеними вище письмовими доказами задокументовано факти виявлення 11.01.2025 року уповноваженими службовими особами органу поліції у водія ОСОБА_1 під час керування автомобілем зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння, пропозицій пройти медичний огляд на такий стан у встановленому законом порядку і відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду.

Керування ОСОБА_1 транспортним засобом після позбавлення такого спеціального права доводиться даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 105854 від 11.01.2025 року; відеозапису з бодікамер поліцейських; рапорту інспектора управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Помазуна А. С. від 11.01.2025 року (а. с. 10).

Накладення на правопорушника зазначеного вище адміністративного стягнення у минулому підтверджено судовими рішеннями, якими ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами:

-постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29.02.2024 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП на строк 5 років (справа № 522/986/24, провадження № 3/522/958/24);

-постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2024 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП на строк 5 років (справа № 522/1338/24, провадження № 3/522/1220/24);

-постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.04.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП на строк 1 рік (справа № 523/4778/24, провадження № 3/523/2292/24);

-постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.2024 року за ч. ч. 1, 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП на строк 5 років (справа № 523/4052/24, провадження № 3/523/2080/24);

-постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.04.2024 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП на строк 5 років (справа № 523/3694/24, провадження №3/523/1889/24);

-постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2024 року за ч. ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП на строк 3 роки (справа № 522/1645/24, провадження № 3/522/1394/24);

-постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.08.2024 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП на строк 5 років (справа № 489/5145/24, провадження № 3/489/2007/24);

-постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.09.2024 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП на строк 7 років (справ № 642/4803/24, провадження № 3/642/1544/24).

Доводи правопорушника про нагальну необхідність керування ним автомобілем для виконання обов`язків військової служби і поважність причини відмови від медичного огляду на стан сп`яніння брак часу через необхідність термінового доставлення продовольства військовослужбовцям, не спростовують наявності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень з огляду на таке.

Згідно зі ст. 18 КУпАП виключає адміністративну відповідальність вчинення діяння, що містить ознаки адміністративного правопорушення, у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Отже, дії особи можуть бути оцінені як вчинені у стані крайньої необхідності виключно за сукупності таких умов:

-об`єктивне існування небезпеки для державного або громадського порядку, власності, прав і свобод громадян, установленого порядку управління;

-спрямованість дій особи, що містять юридичні ознаки адміністративного проступку, саме на усунення такої загрози;

-неможливість усунути небезпеку іншими засобами;

-у разі заподіяння зазначеними вище діями шкоди її менший розмір (нижчий ступінь тяжкості), ніж відвернена.

Відсутність принаймні однієї з наведених умов виключає застосування положень ст. 18 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 не довів жодними доказами того, що він 11.01.2025 року вчинив наведені у протоколах дії, виконуючи завдання військової служби, що за обставин цієї справи як здійснення керування транспортним засобом особою, позбавленою відповідного спеціального права, так і відмова від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння були зумовлені реальною необхідністю відвернення небезпеки для державного чи громадського порядку, прав і свобод людей чи інших правоохоронюваних цінностей, зазначених у ст. 18 КУпАП, і що в разі існування небезпеки її неможливо було відвернути в інший спосіб, зокрема, шляхом доручення виконання функції водія іншій особі і вчинення ОСОБА_1 дій, не пов`язаних із керуванням транспортними засобами.

Крім цього, за імперативними вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують, зокрема, автомобілями і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння або під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами. Така особа за змістом ч. 7 ст. 266 КУпАП вправі доручити керування авто іншій людині, яка має відповідне спеціальне право і може бути допущена до виконання зазначених дій.

На підставі наведених вимог закону після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння його було відсторонено від керування автомобілем, що підтверджено рапортом інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Зубенка М. О. (а. с. 12). Згідно з дослідженими у судовому засіданні відеозаписами з бодікамер поліцейських вони роз`яснювали правопорушнику такі юридичні наслідки його поведінки.

Отже, відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не дозволяла ОСОБА_1 продовжити керування автомобілем після оформлення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а отже і швидше дістатися до місця призначення, ніж після проходження огляду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 під час як керування автомобілем після позбавлення відповідного спеціального права, так і відмови пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у стані крайньої необхідності не перебував.

Не свідчить про неправильність кваліфікації дій правопорушника за ст. 130 КУпАП і твердження ОСОБА_1 про те, що він не вживав наркотичних засобів, психотропних або інших заборонених речовин і на час зупинки працівниками поліції був тверезим. Адже об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення утворює не керування автомобілем у стані сп`яніння, а відмова від проходження медичного огляду на такий стан у встановленому законом порядку після виявлення у нього працівниками поліції передбачених Інструкцією зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння. Адже відмова водія від огляду позбавляє компетентні органи можливості підтвердити або спростувати підозру на зазначений вище стан за об`єктивними медичними даними.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги:

-п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з яким водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-п. 2.1 а) Правил, згідно з якими водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Факти багаторазового попереднього притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності як за ст. 130, так і за ст. 126 КУпАП впродовж останнього року підтверджено долученими до матеріалів справи довідками про повторність, а також постановами судів про накладення на правопорушника адміністративних стягнень:

-постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2024 року (справа № 522/1338/24, провадження № 3/522/1220/24) за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

-постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.04.2024 року (справа № 523/4778/24, провадження № 3/523/2292/24) за ч.1 ст. 130 КУпАП;

-постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.2024 року (справа № 523/4052/24, провадження № 3/523/2080/24) за ч.1 ст. 126 КУпАП;

-постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.04.2024 року (справа № 523/3694/24, провадження № 33/523/1889/24) за ч.5 ст. 126 КУпАП;

-постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2024 року (справа № 522/1645/24, провадження № 3/522/1399/24) за ч. ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП

-постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.08.2024 року (справа № 489/5145/24, провадження № 3/489/2007/24) за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

-постановою Ленінського районного суду м. Одеси від 30.09.2024 року (справа № 642/4803/24, провадження № 3/642/1544/24) за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Виходячи з наведеного суд кваліфікую дії ОСОБА_1 :

-за ч. 3 ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння і відмову від проходження медичного огляду на такий стан у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку, вчинене особою, котра більш як двічі протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення;

-за ч. 5 ст. 126 КУпАП як керування транспортним засобом особою, позбавленою такого спеціального права, вчинене повторно протягом року.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року акцентував увагу на тому, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів несе потенційні ризики спричинення серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених проступків, що є проявами грубого та систематичного порушення Правил дорожнього руху і ставлять під загрозу життя, здоров`я, безпеку інших осіб.

Бере суд до уваги і дані про особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, водночас багаторазово притягувався до адміністративної відповідальності ст. 130 КУпАП і за ст. 126 цього Кодексу, і щоразу через нетривалий час вчиняв дві нові аналогічні проступки. Така поведінка ОСОБА_1 демонструє стійку спрямованість не дотримуватися встановленого законом порядку безпечного керування транспортом, відверте нехтування вимогами закону, умисне невиконання судових рішень, якими на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а також дискредитує Збройні Сили України, підриваючи суспільну довіру до них в умовах воєнного стану.

Передбачених ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, суд за результатами розгляду справи не встановив.

У пункті 2 ст. 35 цього кодексу законодавець відносить до обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Проте зазначена обставина є елементом об`єктивної сторони кваліфікованих складів правопорушень, поставлених ОСОБА_1 за провину як за ч. 3 ст. 130, так і за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому не може повторно враховуватися ще і як така, що обтяжує адміністративну відповідальність. Інших обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, суд за результатами розгляду справи не встановив.

Адміністративні стягнення у виді як конфіскації, так і оплатного вилучення транспортного засобу, передбачені санкціями ч. 3 ст. 130 і ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідно, накладаються виключно на правопорушника у випадках, якщо автомобіль є його приватною власністю. Щодо ОСОБА_1 зазначені стягнення не підлягають застосуванню, оскільки згідно з довідкою Управління патрульної поліції у Харківській області автомобіль HYUNDAI ELANTRA, державний номерний знак, НОМЕР_1 , належить на праві власності іншій особі ОСОБА_2 . За таких обставин вилучення його у законного власника особи, питання про юридичну відповідальність якої у даній справі не вирішується, становило б порушення права людини на мирне володіння своїм майном (приватною власністю), гарантованого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 41 Конституції України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з правопорушника у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 33, 36, ч.5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, 248, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десть) років без конфіскації транспортного засобу.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років без вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення за сукупністю адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 і ч. 5 ст. 126 цього Кодексу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно визначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десть) років без конфіскації та оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати штрафу у розмірі 51 000 грн у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з ОСОБА_1 підлягатиме стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 102 000 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі апеляційного оскарження з дня прийняття остаточного рішення за результатами апеляційного перегляду, якщо постанову не було скасовано.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос