КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Справа № 358/128/25
№ 33/824/3257/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Алієвої Д.У.

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Вишнівського Ігоря Анатолійовича на постанову судді Богуславського районного суду Київської області Лебеденець Г.С. від 13 травня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи: виконком Богуславської міської ради Обухівського району Київської області, староста, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу № 3397 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, ОСОБА_1 староста виконкому Богуславської міської ради Обухівського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VII, в порушення вимог пунктів 7 та 8 ч. 1 ст. 46 Закону№1700- VII, 19.03.2024 подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, І уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), декларацію за 2023 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в розділах 11 та 12 якої зазначив завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 452 230,27 грн., розмір яких перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке і передбачено ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою судді Богуславського районного суду Київської області від 13 травня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Не погоджуючись з такою постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Вишнівський І.А. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Богуславського районного суду Київської області від 13 травня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Вказував, що висновок суду першої інстанції щодо визначення дати виявлення правопорушення являється хибним та таким, що суперечить правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 149/2498/17.

Наголошував, що складання та затвердження обгрунтованого висновку за результатами проведення повної перевірки щорічної декларації за 2023 рік, поданої ОСОБА_1 , є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення. Датою виявлення правопорушення являється середина серпня 2024 року. З огляду на зазначене, початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення у цій справі необхідно обчислювати із середини серпня 2024 року, оскільки до уповноваженого органу надійшли відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення, тобто було проаналізовано та зібрано фактичні дані, які були надані Пенсійним Фондом та банком та зроблено висновок про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення в діянні ОСОБА_1 . Відтак станом на 13 травня 2025 року строк накладення адміністративного стягнення, з урахуванням ст. 38 КУпАП, сплив, тому суд першої інстанції повинен був керуватись положеннями ст. 247 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Також в апеляційній скарзі просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що він пропущений з поважних причин.

На обгрунтування клопотання про поновлення строку захисник зазначав, що 22 травня 2025 року захисник вперше звернувся з апеляційною скаргою на постанову Богуславського районного суду Київської області від 13 травня 2025 року, тобто у строк, визначений КУпАП. Однак, постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року апеляційну скаргу було повернуто захиснику, оскільки адвокатом не надано належних документів на підтвердження його повноважень на надання правової допомоги ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді. 08 червня 2025 року, усунувши недоліки, визначені у постанові апеляційного суду, адвокат Вишнівський І.А. повторно звернувся з апеляційною скаргою.

Посилаючись на вказані обставини пропуску строку, захисник ОСОБА_1 адвокат Вишнівський І.А. просив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Вишнівський І.А. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор Фрей Р.А. в судовому засіданні просила відхилити апеляційну скаргу, проте враховуючи набрання чинності нового закону, вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В.Є, пояснення сторони захисту та прокурора, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2025 року суддею Богуславського районного суду Київської області винесена оскаржувана постанова.

23 травня 2025 року адвокат Вишнівський І.А. звернувся з апеляційною скаргою на постанову судді Богуславського районного суду Київської області від 13 травня 2025 року, однак постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, оскільки до ордеру на надання правової допомоги не було додано витягу з договору, в якому зазначено його повноваження або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій як захисника, засвідченого підписами сторін.

08 червня 2025 року адвокат Вишнівський І.А. повторно подав апеляційну скаргу на постанову судді Богуславського районного суду Київської області від 13 травня 2025 року, додавши до неї договір № 12/02/2024 про надання правничої (правової) допомоги від 12 лютого 2025 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Так, частиною четвертою статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що Розпорядженням виконавчого комітету Богуславської міської ради Обухівського району Київської області від 16.12.2020 №366-ОС ОСОБА_1 з 17.12.2020 призначено на посаду старости виконавчого комітету Богуславської міської ради з присвоєним 9 рангом посадової особи місцевого самоврядування.

Присягу посадової особи місцевого самоврядування ОСОБА_1 прийняв 17.12.2020.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» - посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно- дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються обмеження, передбачені Законом №1700-VII.

Згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону №1700-VII зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 , є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, зокрема відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно даних публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, 19.03.2024 о 16:37.

22 листопада 2024 року за результатами проведення уповноваженою особою НАЗК повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік, поданої ОСОБА_1 було складено довідку № 621/24. Згідно висновків, зазначених у довідці, за результатами повної перевірки декларації щорічної за 2023 рік, поданої ОСОБА_1 , старостою Розкопанецького старостинського округу Богуславської міської ради Київської області, встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації вказав недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на загальну суму 452 230,27 грн, що становить розмір від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації.

Відповідно до Обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, затвердженого 29 листопада 2024 року заступником Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 та погодженого Керівником другого відділу Управління проведення повних перевірок НАЗК А. Довганюк, за результатами повної перевірки декларації, щорічної за 2023 рік, поданої ОСОБА_1 , старостою Розкопанецького старостинського округу Богуславської міської ради Київської області, встановлено, що у діях суб`єкта декларування виявлено ознаки правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП. Прийнято рішення про направлення даного висновку та матеріалів, зібраних під час повної перевірки декларації до Національної поліції України, для вирішення питання щодо наявності підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Зокрема, згідно Обгрунтованого висновку, в декларації щорічній ОСОБА_1 за 2023 рік виявлені наступні недостовірні відомості:

- у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» - не зазначив відомостей про дохід, отриманий ним 06.06.2023 від відчуження ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , транспортного засобу ВАЗ 2107, 2001 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 5 000,00 грн, що підтверджується відомостями ЄДРТЗ;

- не зазначив відомостей про дохід, отриманий ним у вигляді пенсії від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (), у розмірі 190 079,60 грн., що підтверджується інформацією, наданою Пенсійним фондом України;

- зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про розмір та джерело доходу, отриманого ним у вигляді заробітної плати від Богуславської міської ради, вказавши 325 000,00 грн. та обравши у полі «Код ЄДРПОУ» позначку «Не відомо». Відповідно до відомостей ДРФО, розмір вказаного доходу становить 324 089,49 грн. та джерелом доходу є виконавчий комітет Богуславської міської ради (). Зазначивши відомості, які не відповідають дійсності, на суму 910,51 грн.;

- зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про розмір та джерело доходу, отриманого ним від надання майна в оренду, вказавши 10 820,00 грн., ТОВ «Тас. Агро», обравши у полі «Код ЄДРПОУ» позначку «Не відомо»;

Відповідно до відомостей ДРФО, розмір вказаного доходу становить 10 811,13 грн. та джерелом доходу є ТОВ «Тас Агро Центр» (). Зазначивши відомості, які не відповідають дійсності, на суму 8,87 грн.

- зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про розмір та код ЄДРПОУ джерела доходу, отриманого ним від надання майна в оренду ТОВ «Богуславка-Агро», вказавши 10 040,00 грн. та обравши у полі «Код ЄДРПОУ» позначку «Не відомо». Відповідно до відомостей ДРФО, розмір вказаного доходу становить 10 937,89 грн. та джерелом доходу є ТОВ «Богуславка-Агро» (). Зазначивши відомості, які не відповідають дійсності, на суму 897,89 грн.

- зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про розмір та джерело доходу, отриманого членом сім`ї (дружиною) від надання майна в оренду, вказавши ТОВ «Богуславка-Агро», розмір 10 040,00 грн. та обравши у полі «Код ЄДРПОУ» позначку «Не відомо». Відповідно до відомостей ДРФО, розмір вказаного доходу становить 10 937,89 грн. та джерелом доходу с ФГ «Богуслав- Агро» (). Зазначивши відомості, які не відповідають дійсності, на суму 897,89 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 у розділі 11 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на загальну суму 197 794,76 грн, чим не дотримав вимоги п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.

- у розділі 12 «Грошові активи» декларації ОСОБА_1 зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про розмір наявних у нього станом на кінець звітного періоду коштів, розміщених в АТ КБ «ПриватБанк», вказавши 7 000 000,00 грн. Уповноваженою особою НАЗК розглянуті пояснення ОСОБА_1 щодо обставин зазначення даного розміру грошових коштів та досліджено надану ним копію довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 28.10.2024, відповідно до якої розмір наявних у нього на кінець звітного періоду грошових коштів становить 6 728 712,03 грн. Водночас відповідно до інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк», загальний розмір грошових коштів, наявних у суб`єкта декларування станом на кінець звітного періоду, становить (6 728 712,03 + 30 052,90 + 3 509,40) 6 762 274,33 гривень. З урахуванням пояснень ОСОБА_1 уповноваженою особою НАЗК зроблено висновок, що вони не спростовують зазначення у розділі 12 декларації відомостей, які не відповідають дійсності. Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на суму 237 725,67 грн.

- не зазначив відомості про наявні у нього станом на кінець звітного періоду кошти, розміщені в AT «Державний ощадний банк України» (), у розмірі 3 328,14 грн, що підтверджується інформацією, наданою банківською установою. Уповноваженою особою НАЗК розглянуті пояснення ОСОБА_1 щодо обставин не зазначення даного розміру грошових коштів, відповідно до яких ОСОБА_1 пояснив, що не зазначив відомостей про вказану суму, оскільки її розмір не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб. Щодо пояснень ОСОБА_1 уповноваженою особою НАЗК зроблено висновок, що вказані пояснення не підлягають врахуванню, оскільки декларуванню підлягають відомості про грошові активи, якщо сукупна вартість усіх наявних станом на останній день звітного періоду в суб`єкта декларування або члена його сім`ї грошових активів перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб. Перевіркою підтверджено наявність у суб`єкта декларування грошових активів, сукупний розмір яких перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб. ОСОБА_1 зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на суму 3 328,14 грн.

- не зазначив відомостей про наявні у члена сім`ї (дружини) станом на кінець звітного періоду кошти, розміщені в AT «Державний ощадний банк України» (), у розмірі 13 381,70 грн, що підтверджується інформацією, наданою банківською установою. При цьому ОСОБА_1 не заперечив своєї обізнаності про грошові активи члена сім`ї (дружини), пояснивши, що не зазначив відомостей про вказану суму, оскільки її розмір не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб. За даним поясненнями уповноваженою особою НАЗК зазначено, що пояснення не враховано, оскільки декларуванню підлягають відомості про грошові активи, якщо сукупна вартість усіх наявних станом на останній день звітного періоду в суб`єкта декларування або члена його сім`ї грошових активів перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб. Перевіркою підтверджено наявність у члена сім`ї (дружини) грошових активів, сукупний розмір яких перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб. ОСОБА_1 зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на суму 13 381,70 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 у розділі 12 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на загальну суму 254 435,51 грн., чим не дотримав вимоги п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону.

Відтак, ОСОБА_1 , у поданій ним щорічній декларації за 2023 рік зазначив недостовірні відомості на суму 197 794,76+254 435,51 = 452 230,27 грн.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/1999 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього (абзаци другий, третій пункту 2 мотивувальної частини).

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Верховна Рада України 17 червня 2025 року ухвалила Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо підвищення відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення» № 4496-IX, який набрав чинності 17 липня 2025 року.

Прийнятим Законом України у статті 172-6 «Порушення вимог фінансового контролю» КУпАП збільшено порогове значення суми, за якої наступає адміністративна відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме від 150 (454 тис. грн.) до 750 (2,271 млн. грн.) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 8 КУпАП, Законом України ««Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо підвищення відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення» від 17 червня 2050 року № 4496-IXвнесено зміни у статтю 172-6 «Порушення вимог фінансового контролю» КУпАП, а саме збільшено порогове значення суми, за якої наступає адміністративна відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП підлягає скасуванню, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Вишнівському Ігорю Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Богуславського районного суду Київської області від 13 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Вишнівського Ігоря Анатолійовича задовольнити.

Постанову судді Богуславського районного суду Київської області від 13 травня 2025 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.В. Саліхов