Справа № 447/3349/24 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В. Р.
Провадження № 33/811/1086/25 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Чорновус Наталії Федорівни на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 03 липня 2025 року,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Згідно постанови судді, 18 листопада 2024 року о 23 год. 33 хв. у с. Красів по вул. Сагайдачного, 20 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Frontera» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю із порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР України. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Чорновус Н.Ф. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною через порушення норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні дані, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так як з відеозапису не вбачається факту руху автомобіля чи те, що двигун увімкнений. Звертає увагу на те, що транспортний засіб не був зупинений працівниками поліції.

Просить поновити строк на аеляційне оскарження постанови місцевого суду, мотивуючи тим, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у відсутності правопорушника та його захисника, а копію постанови отримано 04 липня 2025 року; оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову, якою провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Чорновус Н.Ф., будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі у справі не з`явилися, про причини неявки не повідомили, і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за їх відсутності, так як згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №176930 від 19 листопада 2024 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 листопада 2024 року у КНП «Миколаївська центральна районна лікарня»; витягом із адмінпрактики БДР, відповідно до якого 18 листопада 2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Frontera» н.з. НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 121-3 КУпАП у виді штрафу розміром 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча ста дев`яносто) гривень; відеозаписом події, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, місцевий суд обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №176930 від 19 листопада 2024 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта в частині недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання правопорушником своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.

Таким чином, покликання адвоката Чорновус Н.Ф. на те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 адвокату Чорновус Н.Ф. строк на апеляційне оскарження постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 03 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Чорновус Н.Ф. залишити без задоволення, а постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 03 липня 2025 року,

якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.