Провадження № 3/127/4296/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Березовська О. А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працює робітником, ФОП цех з переробки скла, учасник бойових дій, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утримані малолітню дитину: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інформації про притягнення до адміністративної відповідальності у суду немає, інтереси якого представляє адвокат Пунько І. В., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

30.06.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшли для розгляду матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення Серія АПР18 №492415, 24.06.2025 о 18 год. 00 хв. по вул. Гніванське шосе, м. Вінниця, громадянин ОСОБА_1 був зупинений за вчинене порушення ПДР п.п.12.4, чинив злісну непокору працівникам поліції, а саме відмовився виконати законну вимогу поліцейського, пройти та вийти з власного транспортного засобу за працівниками поліції, чим перешкоджав виконанню службових обов`язків поліцейського, за що передбачена відповідальність за ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину категорично заперечував, суду пояснив, що 24.06.2025 о 18 год. 00 хв. по вул. Гніванське шосе, біля Аграрного університету, керував автомобілем Ford Fusion, ДНЗ НОМЕР_2 , їхав з роботи та перевищив швидкість, потрібно було їхати 50 км/год, а він їхав 70 км/год, його зупинили поліцейські, зупинка була законна. Після зупинки поліцейські підійшли і представилися, прізвищ він не пам`ятає; у поліцейського був відеореєстратор, але чи він був ввімкнений він не знає. Повідомили йому, що він перевищив швидкість і рухався зі швидкістю 73 км/год, він погодився з порушенням і сказав, щоб виписували штраф. Працівник поліції запитав у нього чи він перебуває на військовому обліку, на що він повідомив, що перебуває. На вимогу надати документи, що посвідчують особу він надав водійське посвідчення, коли працівники поліції перевірили по базі, то повідомили, що він перебуває в розшуку ТЦК та СП, на що він відповів, що знає про цю обставину, але це помилка. Працівники поліції запропонували йому проїхати то ТЦК та СП, але йому потрібно було забрати матір, яка його чекала на зупинці, ОСОБА_3 , 59 років. Працівники поліції погодилися, щоб він забрав її, а вони будуть їхати за ним. Він поїхав, працівники поліції його супроводжували. Доїхали до зупинки, де чекала ОСОБА_3 . Коли він забрав матір працівники поліції знову підійшли до його авто і запропонували проїхати до ТЦК та СП, але він відмовився. Повідомили, що на законних підставах пропонують проїхати до ТЦК та СП. Вони тримали його півтори години і не давали можливості поїхати; телефонували до ТЦК, де їм повідомили що вони не приїдуть на місце, що все добре просто потрібно знятися з розшуку. Працівники поліції склали на нього протокол про порушення Правил дорожнього руху, а також протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП, вручили йому копію цього протоколу, повідомили про слухання справи в суді. Письмові пояснення не відбирали, сказали написати в протоколі про адміністративне правопорушення, що пояснення він надасть в суді. Злісної непокори не було. Запропонували вийти з автомобіля та проїхати до ТЦК та СП, а він відмовився, бо вважав таку вимогу незаконною.

Адвокат Пунько І. В. підтримала пояснення свого довірителя, додала, що в протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення не розкрита. Поліцейські зупинили її довірителя у зв`язку з перевищенням швидкості, але не мали законних підстав доставляти його до ТЦК та СП. Адміністративне затримання застосовується у випадках та з метою: припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи; встановлення особистості; складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складання його на місці вчинення правопорушення, якщо складання протоколу є обов`язковим; забезпечення своєчасного та правильного розгляду справ та виконання постанов у справах про адміністративні правопорушення. Протокол про адміністративне затримання поліцейськими не складався. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що велася відеофіксація на портативні відеореєстратори, однак до матеріалів справи відеозаписи не надано. Інкриміноване адміністративне правопорушення не підтверджується доказами, які надані суду. Саме на працівників поліції КУпАП покладається обов`язок надання доказів вчинення адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення за відсутності інших доказів сам по собі не є доказом. Рапорт, складений працівником поліції, не є доказом у справі, бо це інформування керівника про обставини та дії поліцейського. Не надано доказів, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з порушенням законодавства про мобілізації, оборону, військовий облік тощо.

Захисник Лазарєва А. О. заявила клопотання про долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення копії посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_1 . Просить закрити провадження відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Пунько І. В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до такого висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, оцінка доказів у відповідності до положень ст. 252 КУпАП здійснюється відповідним органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення Серія АПР18 №492415 від 24.06.2025 (а.с.1), рапорт поліцейського взводу 2 роти 1 БУПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Король Г. П. (а.с.2), вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.185 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КУпАП з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено, зокрема, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейським.

Сукупний аналіз ст. 185 КУпАП та ч. 1 ст. 259 КУпАП свідчить, що злісна непокора як елемент об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, можлива у разі законного розпорядження поліцейського про доставку до ТЦК та СП з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 24.06.2025 Серії АПР18 492415, на думку суду, не визначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, бо не зазначено яка саме законне розпорядження або законна вимога поліцейського не були виконані ОСОБА_1 . В протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що ОСОБА_1 був зупинений за порушення п. 12. 4 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. ОСОБА_1 цю обставину не оспорює, надає пояснення, що за перевищення швидкості він був притягнутий до адміністративної відповідальності. Ці пояснення ОСОБА_1 нічим не спростовані. Не спростовані також його пояснення, що вимога поліцейського стосувалася доставки його до ТЦК та СП.

Окрім рапорта поліцейського до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодних письмових доказів, пояснень свідків тощо, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Більше того, в протоколі про адміністративне правопорушення є інформаціє про портативні відеореєстратори 468818, 470765, але відеозаписи до протоколу не долучені.

Отже, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, судом не встановлено на підставі належних, допустимих та достатніх доказів, що дії ОСОБА_1 під час його зупинки працівниками поліції 24.06.2025 призвели до злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського.

Ст. 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідні положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Також при розгляді цієї справи суд враховує висновки Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» у рішенні від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» у рішенні від 20.09.2016, в яких Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись статтями 283, 284, 287-289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олена БЕРЕЗОВСЬКА