КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 755/21918/24

номер провадження: 33/824/1995/2025

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю:

секретаря судового засідання - Малашевського О.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ткача Артема Григоровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ткача Артема Григоровича, поданої в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Дніпровського районного міста Києва від 28 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного міста Києва від 28 лютого 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись з постановою судді Дніпровського районного міста Києва від 28 лютого 2025 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адвокат Ткач А.Г. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в цій частині та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в судовому засіданні ОСОБА_1 звертав увагу суду на ту обставину, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Навпаки, коли на місце приїхав другий екіпаж патрульної поліції, йому ( ОСОБА_1 ) було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, і роз`яснено, що він може проїхати разом із працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Не маючи довіри до газоаналізатора, після консультації з адвокатом, ОСОБА_1 погодився проїхати разом із працівниками поліції до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, після чого ОСОБА_1 був доставлений поліцейськими до найближчої лікарні, а саме, до філії №3 КНП «Консультативно-діагностичний центр» Дніпровського району міста Києва по вул. Вінстона Черчилля, 31.

Вказує, що прибувши до лікарні, його доставили до одного з кабінетів, де перебував лікар, та працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням власного газоаналізатора «Драгер» в присутності лікаря, на що він попросив працівників поліції надати йому можливість порадитись з адвокатом. Після цього він подзвонив юристу, який роз`яснив йому, що огляд на стан сп`яніння має проводитись в спеціалізованій наркологічній клініці «Соціотерапія» по вул. Запорожця, 20, а не в амбулаторії, куди його доставили. Тому ОСОБА_1 в кабінеті у лікаря наполягав на його доставленні працівниками поліції до наркологічної лікарні «Соціотерапія», проте працівниками поліції йому було відмовлено в доставленні до цієї клініки із посиланням на те, що в наркологічній лікарні лікар все одно застосовуватиме газоаналізатор «Драгер», а тому працівники патрульної поліції відмовили йому у проведенні огляду на стан сп`яніння в КНП КМКНЛ «Соціотерапія».

Зазначає, що працівники поліції зупинили його на вулиці, він не керував транспортним засобом, а гуляв з дівчиною. Більше того, він був зупинений працівниками поліції о 12 год 46 хв., тоді як ДТП згідно з матеріалами справи сталася о 12 год 08 хв. Тобто у нього були виявлені ознаки сп`яніння як у пішохода.

Постанова судді Дніпровського районного міста Києва від 28 лютого 2025 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не оскаржується, тому апеляційним судом не перевіряється, що узгоджується з ч.7 ст.294 КУпАП, якою передбачено, що за загальним правилом апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ткача А.Г., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з`ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону суддею першої інстанції дотримано не було.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №180346 від 23 листопада 2024 року ОСОБА_1 ставиться у вину керування автомобілем «Renault Megane», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , по провулку Лобачевського, 7-А, у місті Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився.

Однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом. Тобто, перебування особи в стані сп`яніння повинно бути в нерозривному зв`язку з керуванням цією особою транспортним засобом в такому стані.

Разом з тим, суддя першої інстанції, всупереч положень ст.280 КУпАП, не врахував доведеність факту відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Згідно пункту 2 Розділу І Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 6 Розділу І Інструкції №1452/735 вказує, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 Розділу І Інструкції №1452/735 встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно положень пункту 9 Розділу ІІ Інструкції №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Аналогічні правила, що визначають порядок проведення огляду водіїв стан сп`яніння, також закріплені в ст.266 КУпАП.

Натомість такого порядку працівниками поліції щодо ОСОБА_1 , у якого вони встановили ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння, дотримано не було.

Відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП передбачено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Обґрунтовуючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя першої інстанції, як на докази послався на дані, що містять:

протокол про адміністративне правопорушення від 23 листопада 2024 року серії ЕПР1 №180346, згідно з яким 23 листопада 2024 року о 12 год 08 хв. в місті Києві по провулку Лобачевського, 7-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, після ДТП, учасником якого він був, за допомогою газоаналізатора Драгер та проведення такого огляду у медичному закладі у лікаря - нарколога водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3);

протокол про адміністративне правопорушення від 23 листопада 2024 року серії ЕПР1 №180337, яким встановлено, що 23 листопада 2024 року о 12 год 08 хв. в місті Києві по провулку Лобачевського, 7А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , в дворі будинку, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai Sonata», НОМЕР_2 , який рухався позаду. При ДТП обитва транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив пункт 10.9 ПДР, за що відповідальність передбачена за ст.124 КУпАП (а.с.5);

схема місця ДТП (а.с.7); письмові пояснення потерпілого та свідка ДТП (а.с.8-9); довідка armor (а.с.10); копія посвідчення водія (а.с.11); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.12); відеозапис з DVD-R диску (а.с.13).

Однак з таким висновком судді першої інстанції погодитись безспірно не можливо, виходячи з такого.

Так, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», суд приходить до висновку про те, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Суддею першої інстанції встановлено, що з відеозапису із нагрудних боді-камер поліцейських, який надано на запит суду, убачається, що відповідно до ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735, поліцейський, виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, запропонував ОСОБА_1 пройти перевірку для встановлення стану сп`яніння, однак останній на місці зупинки транспортного засобу від запропонованого огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР.

Разом із тим, суддею першої інстанції не повно відображені події, які відбувалися 23 листопада 2024 року за участю ОСОБА_1 .

Так, з переглянутих судом апеляційної інстанції відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №180346, та наданих Відділом адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві на запит судді першої інстанції (а.с.31), вбачається, що відеозапис був розпочатий 23 листопада 2024 року о 12 год 45 хв. з того, що працівники поліції ідуть разом із ОСОБА_1 до його автомобіля «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 . Біля автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції встановлювалися обставини вчинення ним ДТП, та в процесі цього працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, про що останньому було повідомлено. В подальшому працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти перевірку для встановлення стану сп`яніння, однак він відмовився.

З відеозапису слідує, що у зв`язку з необхідністю оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, зокрема, схеми місця ДТП, працівники поліції викликали ще один наряд працівників поліції. Після їх прибуття, працівники поліції разом з потерпілим поїхали на місце скоєння ДТП: місто Київ, провулок Лобачевського, 7А (13 год 25 хв. відеозапису). Наступний відеозапис розпочинається о 14 год 21 хв. з того, що працівник поліції повідомляє потерпілому, що на схемі місця ДТП відсутнє відображення автомобілів, які причетні до ДТП. Встановивши обставини на місці ДТП відеозапис на боді-камері було перервано о 14 год 29 хв.

Після переривання відеозапис було відновлено о 14 год 44 хв. та зафіксовано, що ОСОБА_1 знаходиться у службовому автомобілі поліцейських, де йому працівник поліції оголошує про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП і повідомляє про те, що в процесі спілкування у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Працівник поліції констатує, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції про проходження огляду на місці складання адміністративних матеріалів відмовився, у лікаря-нарколога в кабінеті відмовився, що є порушенням пункту 2.5 ПДР та на нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (14 год 47 хв. відеозапису). Даний відеозапис було завершено о 14 год 48 хв.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що коли перший екіпаж працівників поліції поїхав на місце ДТП, то другий екіпаж запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що він погодився. У зв`язку з цим він був доставлений до найближчої лікарні - філії №3 КНП «Консультативно-діагностичний центр» Дніпровського району міста Києва по вул. Вінстона Черчилля, 31. Прибувши до вказаної лікарні йому запропонували продути в Драгер, який був наданий працівником поліції в присутності лікаря. Проте він зателефонував адвокату, який йому роз`яснив, що огляд на стан сп`яніння може проводитися лише в спеціалізованій наркологічній клініці «Соціотерапія» по вул. Запорожця, 20, а не в амбулаторії, куди його доставили. У зв`язку з цим, він, ОСОБА_1 , відмовився від такого огляду.

Апеляційний суд враховує, що згідно з пункту 10 протоколу про адміністративне правопорушення від 23 листопада 2024 року серії ЕПР1 №180346 технічний засіб відеозапису: портативні відеореєстратори №№ 470545, 470613, 473891 це нагрудні відео-реєстратори, які інспектори поліції використовують в службовій діяльності під час спілкування із громадянами.

Відеозаписи з таких відео-реєстраторів мають позначення, індивідуальний номер нагрудного відео-реєстратора, дату запису, час, координати відповідно до геопозиціювання GPS та номер жетону інспектора якому виданий нагрудний відео-реєстратор.

За такими даними можливо встановити яким нагрудним відео-реєстратором та яким інспектором було зроблено той чи інший відеозапис.

На відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівник поліції вказує про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога. При цьому на відеозаписі відображена система географічних координат з кутовими величинами, а саме: географічна широта 50.45383'N і географічна довгота 30.62603'Е, що надає змогу встановити де знаходився прилад. Встановлено, що за даними координатами знаходиться філія №3 КНП «Консультативно-діагностичний центр» Дніпровського району міста Києва по вул. Вінстона Черчилля, 31.

З метою перевірки вказаних обставин апеляційним судом було задоволено клопотання адвоката Ткача А.Г. про виклик інспектора першого взводу третьої роти третього батальйону другого полку УПП у місті Києві старшого лейтенанта поліції Нестеровича А.І. для надання пояснень з приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180346 від 23 листопада 2024 року, обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та доставлення його до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проте лейтенант поліції Нестерович А.І., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, двічі в судові засідання: 25 квітня 2025 року та 04 липня 2025 року, не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.

25 квітня 2025 року у судовому засіданні апеляційного суду потерпілий у ДТП ОСОБА_2 повідомив, що ДТП сталося за адресою: місто Київ, провулок Лобачевського, 7А, а спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 відбувалося за іншою адресою, оскільки він покинув місце ДТП. Також потерпілий повідомив, що йому невідомо про те, чи доставлявся ОСОБА_1 до філії №3 КНП «Консультативно-діагностичний центр» Дніпровського району міста Києва по вул. Вінстона Черчилля, 31, оскільки після складання схеми місця ДТП та надання ним письмових пояснень, його працівник поліції відпустив додому.

Також Київським апеляційним судом було задоволено клопотання адвоката Ткача А.Г. про витребування інформації у Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо того чи надано КНП «Консультативно-діагностичний центр Дніпровського району міста Києва» право на огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу, а також про витребування інформації у КНП «Консультативно-діагностичний центр Дніпровського району міста Києва» щодо доставлення 23 листопада 2024 року працівниками поліції ОСОБА_1 до вказаного медичного закладу з метою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У відповідь Департамент охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) своїм листом від 08 травня 2025 року №061-4032 повідомив, що відповідно до листа КНП «Консультативно-діагностичного центру Дніпровського району міста Києва» від 06 травня 2025 року №680/02-18, 103/53-329 слідує, що вказаний центр не наділений повноваженнями щодо проведення огляду осіб з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також стану перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу (а.с.82, 83).

Також КНП «Консультативно-діагностичний центр Дніпровського району міста Києва» у своєму листі від 19 червня 2025 року №871/02-06 повідомило, що згідно відомостей з Ліцензійного реєстру Міністерства охорони здоров`я України в КНП «Консультативно-діагностичний центр Дніпровського району міста Києва», зокрема за місцем провадження діяльності на вул. Вінстона Черчилля, буд.31, ліцензія на медичну практику за спеціальністю «наркологія» відсутня. Лікарі-наркологи в штатному розкладі КНП «Консультативно-діагностичний центр Дніпровського району міста Києва» відсутні. КНП «Консультативно-діагностичний центр Дніпровського району міста Києва» не має повноважень та не здійснює огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.110).

Вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, а саме, будь-яких фактичних даних, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, визначений у ч.1 ст.251 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що наявні в матеріалах справи відеозаписи не являються безперервними, на них не зафіксовано значний проміжок часу, що в свою чергу не дає можливості достеменно встановити події, які відбулися 23 листопада 2024 року, зокрема, процедуру направлення ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на проведення огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції відповідно до ст.266 КУпАП.

Крім того, як встановлено вище, зазначені на відеозаписі боді-камери координати відповідно до геопозиціювання GPS підтверджують знаходження працівників поліції разом із ОСОБА_1 за адресою КНП «Консультативно-діагностичний центр» Дніпровського району міста Києва по вул. Вінстона Черчилля, 31, якому не надано права на проведення огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, належних доказів того, що ОСОБА_1 23 листопада 2024 року відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції був доставлений саме до КНП КМКНЛ «Соціотерапія», якому надано право на проведення такого огляду, де ОСОБА_1 відмовився від проведення такого огляду, не надано і при апеляційному розгляді справи не встановлено.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно приписів ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відсутність в справі беззаперечних доказів факту відмови особи від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст.130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту відмови від проходження в установленому порядку медичного огляду.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже з наявного у справі відеозапису із нагрудної камери поліцейського неможливо зробити беззаперечний висновок про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду у закладі, якому надано право на його проведення. Наведене указує на неналежність відеозапису як доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вищенаведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що матеріали справи не містять і під час апеляційного розгляду справи не було беззаперечно встановлено та підтверджено факту відмови ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку медичного огляду, у зв`язку з чим відсутні докази на спростування доводів, які викладені в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі, проте його доставити до того закладу, якому не надано право на його проведення, що заборонено відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП.

У відповідності до п.43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Приймаючи до уваги наведене та відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння в медичному закладі, якому надано право на його проведення, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена у поза розумний сумнів.

З наведених підстав суд апеляційної інстанції вважає, що висновки судді першої інстанції про те, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, порушення пункту 2.5 ПДР, є помилковими.

За таких обставин, апеляційна скарга адвоката Ткача А.Г., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, а постанова судді Дніпровського районного міста Києва від 28 лютого 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП- скасуванню, із закриттям провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 цього Кодексу.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуадвоката Ткача Артема Григоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного міста Києва від 28 лютого 2025 року, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі в цій частині щодо нього - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов