Справа № 352/986/25
Провадження № 33/4808/452/25
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції КУЗЬМЕНКО С. В.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю захисника Белей О.Б. в інтересах ОСОБА_1 розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тисменицького районного суду від 22.05.2025 року,-

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України.

визнано винним за ч.5 ст.126, ст.122-4, ст.124 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

У відповідності до ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення приєднано невідбуту частину стягнення, накладеного постановою суду у справі №352/1626/24 та остаточно накладено на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

З матеріалів справи, поліцейським відділення поліції № 1 (місто Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Зозулею Н.Р. 17 квітня 2025 року складено протоколи про адміністративне правопорушення за наступних обставин:

- ОСОБА_1 03 березня 2025 року о 00:17 годин в селищі Лисець, вулиця Січових Стрільців, керував т/з марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , повторно протягом року, будучи позбавленим права керування транспортними засобам, чим порушив пункт 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі-Правила).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною п`ятою статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення.

- ОСОБА_1 03 березня 2025 року о 00:17 годин в селищі Лисець, вулиця Січових Стрільців, керував т/з марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , покинув місце ДТП, до якого він причетний, чим порушив пункт 2.10 а Правил.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за статтею 122-4 кодексу України про адміністративні правопорушення.

- ОСОБА_1 03 березня 2025 року о 00:17 годин в селищі Лисець, вулиця Січових Стрільців, керував т/з марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок цього спричинив ДТП із автомобілем Пасат, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутньому напрямку, чим порушив п.2.3.б, 13.1 Правил. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за статтею 124 кодексу України про адміністративні правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, під час її винесення судом не досліджено та не взято до уваги аргументи щодо відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , що є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі.

При розгляді справи суд взагалі не з`ясував фактичних обставин справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду підлягає до скасування.

Відеоматеріали у справі не містять доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушень передбачених ч.5 ст.126, ст.124, 122-4 КУпАП, оскільки не доведено факт керування ним транспортним засобом.

Просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

До початку апеляційного розгляду справи захисник Белей О.Б. в інтересах ОСОБА_1 подала до суду клопотання про закриття провадження у справі у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Заслухавши учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак суд який розглядав справу, зазначених вимог закону не виконав.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Згідно ст.268 ч.1 КУпАП справа про адмінправопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що справу розглянуто 22.05.2025 року без участі ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження того, що ОСОБА_1 достовірно було відомо про дату та час розгляду справи.

Однак, суддя першої інстанції, розглянувши справу без участі ОСОБА_1 порушив його право на захист, а тому винесена ним постанова є незаконною.

Разом з тим, право на участь в судовому засіданні, є складовою права на захист.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного слід зробити висновок, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 7, 283 КУпАП постанова суду в адміністративній справі повинна бути законною й обґрунтованою.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4, ч.5 ст.126 КУпАП є передчасним, й необґрунтованим.

Апеляційні доводи апелянта про недоведеність його вини у вчиненні правопорушень не позбавлені правових підстав.

Постанова суду не може залишатися в силі у зв`язку з відсутністю переконливих мотивів про спростування заперечень своєї вини ОСОБА_1 . Суд при цьому обмежився загальними посиланнями на документи справи, однак не розкрив їх доказового змісту, не вказав, що вони підтверджують чи спростовують, що ставить під сумнів його остаточний висновок про доведеність вини правопорушника.

За таких обставин та процесуальних порушень апеляційний суд вважає, що постанова суду підлягає скасуванню.

За наявних сумнівів при обґрунтуванні висновку суду про винуватість ОСОБА_1 її слід було б направити на новий судовий розгляд. Однак, ст. 294 КУпАП не передбачає такого права апеляційного суду.

Судове провадження у цій справі ще не завершено, постанова суду першої інстанції не вступила в силу, тому апеляційний суд бере до уваги те, що в ній на цей час закінчився встановлений ст. 38 КУпАП 3-місячний строк давності, що є правовою підставою для скасування постанови суду і закриття справи на цій підставі.

Неможливо проводити судовий розгляд після закінчення строку давності у цій справі, що буде порушенням вимог ст. 247 п.7 КУпАП. Із змісту цієї норми прямо слідує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вищевказана норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення чи перевірки обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з положеннями ст. 284 КУпАП про те, що судовим рішенням, що підтверджує вину особи, є лише постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, лише якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності, що у цій справі є наявним станом на нинішній день.

Таким чином, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності або її відсутність не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП. Із змісту цієї норми прямо слідує, що законодавцем встановлено чіткий і достатній строк (3 місяці), протягом якого можна доводити чи спростовувати вину правопорушника, однак після його закінчення цього робити вже не можна, тому що не дозволяє закон.

Враховуючи, що у цій справі датою вчинення правопорушення є 03.03.2025 року, а на час ухвалення нині постанови апеляційним судом пройшло більше 3 місяців, то справа щодо ОСОБА_1 має бути закрита без продовження провадження, без дослідження й перевірки доказів і встановлення чи заперечення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Така позиція судді апеляційного суду прямо випливає із змісту ст. 247 п.7 КУпАП, де однозначно вказано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк давності. Закінчення строку давності у цій справі є процесуальною перешкодою для апеляційного суду будь-яким чином продовжувати у ній провадження, вона підлягала закриттю.

Таким чином постанова суду не може залишатись в силі, вона підлягає скасуванню із закриттям справи щодо ОСОБА_1 за строком давності без підтвердження його вини і без його виправдання.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тисменицького районного суду від 22.05.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126, ст.124, ст.122-4 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення на нього адміністративного стягнення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз