ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/313/25Головуючий у 1-й інстанції Сидорак Г.Б.
Провадження № 33/817/400/25 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Феськова І.В., розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2025 року провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Своє рішення суд мотивував тим, що на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю та вважав, що неможливо встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення поза розумним сумнівом.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить скасувати постанову першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Апелянт вказує, що суд лише перерахував наявні в справі докази, надані поліцейським, проте жодної оцінки їм та поясненням потерпілого в суді про обставини ДТП, не надав, чим істотно порушив вимоги процесуального та матеріального права.

Посилається на те, що направлений до суду протокол про адміністративне правопорушення, яким висувається обвинувачення у вчиненні правопорушення з доданими до нього матеріалами, стає предметом судового розгляду і суду належить виконати завдання поставлені перед ним ст.ст. 245, 280 КУпАП та за наявності підстав встановити вину особи без накладення адміністративного стягнення або за недоведеністю вини чи відсутності складу чи події правопорушення, закрити провадження з реабілітуючих підстав, зазначених у п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що наявні у матеріалах справи докази, у своїй сукупності, свідчать про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи. Від потерпілих надійшли заяви, відповідно до яких просять розглядати справу у їх відсутності.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Феськова І.В., які заперечили апеляційну скаргу, просять постанову залишити без змін, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Під час розгляду справи суд не виконав вимоги ст.280 КУпАП, зокрема, не з`ясував питання чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, з постанови суду убачається, що суд перерахував наявні в адміністративній справі матеріали, зокрема вказав, що наявні: протокол серії ЕПР1 №263994 від 06.03.2025, диск відеофіксації, схема місця ДТП, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , копія постанови серії ЕНА №4211604, протокол серії ЕПР1 №264005, розписки ОСОБА_1 , рапорта, довідки, надані поліцейським, не дослідивши і, не надавши їм жодної оцінки, зазначив, що неможливо встановити вину ОСОБА_1 поза розумним сумнівом та зробив висновки про закінчення строку накладення адміністративного стягнення і необхідність закриття провадження у справі без визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Разом з тим, згідно з вимогами ст.247 КУпАП - закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за обставин закінчення на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення можливе лише у разі виключення можливості застосування інших підстав закриття, передбачених п.1,2,3,4,8 ст.247 КУпАП.

Висновки про наявність чи відсутність таких підстав суддя має зробити лише після виконання вимог ст. 279, 280 КУпАП та обґрунтувати їх у судовому рішенні.

З урахуванням наведеного, фактично розгляд справи про адміністративне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , не відбувся, суд не встановив обставин справи, судове рішення за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення не прийнято, чим допущено істотне порушення процесуального закону, тому постанова суду не може бути визнана законною, обґрунтованою і підлягає скасуванню.

Беручи до уваги, що суд першої інстанції питання щодо наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення у ході судового розгляду не досліджував та будь-яких рішень із цього приводу не ухвалював, це указує на неможливість ухвалення відповідного рішення судом апеляційної інстанції.

Так, відповідно до положень ст.ст. 26 і 27 Закону України Про судоустрій і статус суддів, п.20 ч.1 ст. 3 та Глави 31 КПК України до компетенції апеляційного суду віднесено перегляд рішень судів першої інстанції у межах обставин, які були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Тобто, судове рішення ухвалене у першій інстанції судом апеляційної інстанції може переглядатись лише щодо тих обставин, які досліджувались у суді першої інстанції, яким суд першої інстанції надав відповідну оцінку та зробив висновки у формі судового рішення.

За умови не дослідження обставин у суді першої інстанції суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити щодо цих обставин рішення по суті, оскільки вчинення таких дій виходить за межі компетенції апеляційного суду, як суду уповноваженого на перевірку законності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд позбавлений можливості переглянути рішення суду першої інстанції по даній справі щодо його законності, а тому постанова Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03.07.2025 щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 245, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати і призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя