ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1977/25 Справа № 932/3620/25 Суддя у 1-й інстанції - Клепка Л. І. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Томи В. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Томи Віталія Пилиповича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, постійне місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстрація як ВПО: АДРЕСА_2 ,-

на постанову судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

У задоволенні клопотання адвоката Томи В.П. про закриття провадження відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП відмовлено.

У постанові суду зазначено, що 19 лютого 2025 року о 08.30 год. ОСОБА_1 , керуючи тролейбусом ЮМЗ Т-1Р2, номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Святослава Хороброго та вулиці Лазаря Глоби у м.Дніпро, при виникненні перешкоди, яку водій спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Auris, номерний знак НОМЕР_2 під керування ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні ДТП, оскільки з матеріалів справи, дійсних обставин, що виникли при вчиненні ДТП вбачається, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАІІ.

Вказує, що водій ОСОБА_3 пояснював, що 19.02.2025 о 8 год. 30 хв. він керував тролейбусом, а саме рухався по пр. Лесі Українки, здійснював поворот на перехресті пр. Лесі Українки та вул. Лазаря Глоби, не зміг вчасно вжити заходів до повної зупинки та здійснив зіткнення з транспортним засобом Тоуоta Auris, яке зупинилося перед ним, так як зелений сигнал світлофору переключився на жовтий.

Водій ОСОБА_2 у своїх поясненнях від 19 лютого 2025 року зазначила, що о 8:30 годині 19.02.2025 керувала транспортним засобом Тоуоta Auris, рухаючись з пр. Лесі Українки, здійснювала поворот ліворуч на вул. Лазаря Глоби та побачила жовтий сигнал світлофору, зупинилась на світлофорі та у цей момент почула поштовх у задню частину автомобіля від тролейбуса, який рухався позаду.

На відеозапису, який був наданий суду, з камери відеоспостереження системи «Безпечне місто видно, що транспортним засобом Тоуоta Auris під керуванням водія ОСОБА_2 19 лютого 2025 року о 08 год. 34 хв,. повертаючи на перехресті пр. Лесі Українки на вул. Лазаря Глоби, виконала вимоги пункту 16.8 ПДР, проте проїхала дорожню розмітку 1.12 ПДР, виїхала на перехрестя, побачила жовтий сигнал світлофора та різко зупинилась вже за межами дорожньої розмітки 1.12. Таким чином в діях водія ОСОБА_2 убачається порушення пункту 8.1. ПДР.

Водій ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці не порушував п. 12.3. ПДР, тому що тролейбус під його керуванням рухався паралельно з транспортним засобом Тоуоta Auris та при перелаштуванні опинився позаду цього транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , при цьому ОСОБА_1 не дотримався бокового інтервалу та дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Тоуоta Auris, чим міг порушити п. 13.1 ПДР.

В абзаці 7 оскаржуваної постанови суд вказав, що водій ОСОБА_1 не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, а також в момент скоєння ДТП змінив напрямок руху тролейбуса, що не є кваліфікуючою ознакою п. 12.3. ПДР. Отже порушень п. 12.3. ПДР в діях водія ОСОБА_1 не було.

На підставі наведеного захисник просить постанову Шевченківського районного суду м. Дніпра від 06.06.2025 скасувати за закрити провадження у справі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 та його захисник адвокат Тома В.П. підтримали доводи поданої апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні, просили провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Додатково зауважили на тому, що ОСОБА_1 не мав технічної можливості своєчасно зупинити тролейбус, оскільки водій ОСОБА_2 різко загальмувала на перехресті перед ним, чим створила небезпечну ситуацію, що призвело до ДТП.

Водночас захисник не заперечував, що на день судового розгляду справи у суді першої інстанції спливли строки, визначені ст.38 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання апеляційної інстанції не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомила, але її неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вислухавши пояснення сторони захисту, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

25 квітня 2025 року набув чинності Закон України №?4273-IX «Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів щодо зміни найменування місцевих загальних судів». В межах реалізації цього закону Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська перейменовано на Шевченківський районний суд міста Дніпра, тому зазначення в установчій частині постанови суду першої інстанції від 06.06.2025 про розгляд адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, на переконання апеляційного суду, є технічною опискою, отже адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слід вважати розглянутою Шевченківським районним судом міста Дніпра.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

На думку апеляційного суду зазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано виходячи з наступного.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції посилався на пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , наданими ними як суду першої інстанції, такі і працівникам поліції одразу після події ДТП; письмові докази, наявній в матеріалах справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 250983 від 19.02.2025, схему місця ДТП; відеозапис, наявний в матеріалах справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення 19 лютого 2025 року, а отже, на момент розгляду справи 06 червня 2025 року передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення минув, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закриття адміністративного провадження у відповідності до п. 7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Між тим з таким рішенням не погоджується суд апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приписи ст.247 КУпАП є імперативними, а отже вказують на те, що суд у разі закінчення строків повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Положеннями ч.2 ст.38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

При цьому, слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

При цьому, слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Матеріали даної справи свідчать про те, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, вчинено 19 лютого 2025 року та станом на день розгляду справи у суді першої інстанції 06 червня 2025 року спливли строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП.

Натомість суд першої інстанції при розгляді справи 06 червня 2025 року не врахував вищевказані положення закону, вдався до дослідження доказів, їх оцінки та встановлення наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що свідчить про порушення місцевим судом норм процесуального права та є безумовною підставою для скасування постанови суду.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника Тома В.П., скасування постанови судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2025 року та закриття провадження по справі без визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Томи Віталія Пилиповича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито справу на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО