31.07.2025 Єдиний унікальний номер 205/9152/25
Номер провадження 3/205/2987/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2025 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Яценко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Дніпровського РУП №1 ГУНП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає: АДРЕСА_1 , за ст.154 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2025 року о 07 год. 30 хв. у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не вчинив заходів за доглядом своїх собак, що призвело до укусу гр. ОСОБА_2 ..

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та показав суду, що 22.05.2025 року до нього приїхали працівники поліції та повідомили, що його собаки когось покусали, на що він надав пояснення, що усі його собаки знаходяться на території домоволодіння і самостійно покинути його у них немає можливості. Натомість за день до цієї пригоди він бачив на своєму провулку декілька великих, на перший погляд безпритульних собак і можливо саме вони могли спричинити дані укуси людям. Саме такі письмові пояснення він надав працівникам поліції.

Адміністративну справу відносно нього просив закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 154 КУпАП відповідальність настає за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях)

Ч.3 ст.154 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

В матеріалах справи міститься протокол ВАД 448091 від 03.06.2025 року, відповідно до якого 22.05.2025 року о 07 год. 30 хв. у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не вчинив заходів за доглядом своїх собак, що призвело до укусу гр. ОСОБА_2 , рапорт помічника чергового ВП №1 ГУНП від 22.05.2025 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, допит потерпілої особи та допит ОСОБА_1 .

Суб`єктом відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП є лише власник тварини. Тобто предметом доказування між іншим є і те, що певна особа дійсно є власником тварини, яка заподіяла шкоду потерпілому.

Згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено відсутність доказів того, що саме собака ОСОБА_1 спичинила шкоду потерпілому, оскільки ані відеозаписів, ані пояснень свідків, які були б свідками спричинення такої шкоди, ані будь-яких інших доказів, які можуть підтвердити даний факт до матеріалів адміністративної справи не долучено.

За приписами ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок надання доказів того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення за ч.3 ст. 154 КУпАП , за законом покладається на службову особу, що склала протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, до матеріалів адміністративної справи не долучено належних та достовірних доказів вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП.

Також до протоколу долучено рапорт поліцейського, який не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки поліцейський є представником суб`єкта владних повноважень, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Відтак відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження доказами по справі. При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 154 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 247, ч.3 ст.154,ст. ст.256, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст. 154 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Яценко