Справа № 450/1718/25 Провадження № 3/450/1112/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., з участю захисника Сторонського І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 20 квітня 2025 року від ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

20 квітня 2025 року о 23 год. 25 хв. на вул. Тихій, буд. 1, в с. Зимна Вода, Львівського р-ну, Львівської обл., водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння кінцівок рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

21 липня 2025 року захисником ОСОБА_1 . Сторонським І.О. подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, з якими ознайомився 22 липня 2025 року, про що розписався у такому.

25 липня 2025 року захисником ОСОБА_2 подано письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306862, згідно мотивів яких просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях. Вказав, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження правомірності зупинки ОСОБА_1 . Зауважив, що з долученого працівниками поліції відеозапису не вбачається у ОСОБА_1 такої ознаки алкогольного сп`яніння, як тремтіння кінцівок рук, а будь-який запах алкоголю з порожнини рота на відеозаписах не згадується, з огляду на що, такі фіктивно зазначені службовими особами у протоколі. Таким чином, сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не може свідчити про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адмінправопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав подані його захисником заперечення та пояснив, що у протоколі вказана адреса його місця реєстрації, натомість на даний час він проживає за адресою АДРЕСА_2 . Винуватість у вчиненому не визнає, оскільки працівники поліції провокували його шляхом вимкнення відеозаписувальних пристроїв під час якого вказували йому як необхідно себе поводити та що потрібно повідомляти. Він проходив військову службу та на даний час є волонтером, а тому посвідчення водія йому необхідне для здійснення даної діяльності.

В судовому засіданні захисник Сторонський І.О. надав пояснення аналогічні викладеним письмово та пояснив, що позицію адмінправопорушника ОСОБА_1 , якому працівники поліції не роз`яснювали його права, підтримує повністю.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 , який порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306862 від 20 квітня 2025 року та його копіями, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20 квітня 2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 квітня 2025 року, копією тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 20 квітня 2025 року, рапортами працівника поліції від 20 квітня 2025 року, відеозаписами з СД-диску.

Зазначені інспектором поліції ознаки алкогольного сп`яніння, які виявлені у адмінправопорушника, вбачаються також із відеозапису, зокрема тремтіння кінцівок рук, а тому покликання захисника Сторонського І.О. про відсутність таких ознак спростовуються викладеним вище.

Водночас, зазначення інспектором поліції наявності запаху алкоголю із салону автомобіля, а в подальшому внесення такої ознаки як запах алкоголю з порожнини рота у протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306862 від 20 квітня 2025 року, є свідченням лише відсутності певного рівня кваліфікації працівників поліції, зокрема сукупності у них спеціальних знань та практичних навичок, що визначають ступінь підготовленості до виконання професійних функцій обумовленої складності.

Крім цього, з відеозаписів на СД-диску встановлено, що ОСОБА_1 вказував на вживання ним ліків, у зв`язку із чим не бажав проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, із відеозаписів на СД-диску вбачається, що службовими особами роз`яснювались права, обов`язки і наслідки відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння та пропонувалось адмінправопорушнику пройти такий як на місці зупинки, так і в медичному закладі, на що ОСОБА_1 не погодився та відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Окрім наведеного, у рапорті працівника поліціївід 20 квітня 2025 року зазначено, що при здійсненні патрулювання ними здійснено у відповідності до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» зупинку транспортного засобу марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , в якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

З цього приводу слід вказати, що покликання захисника Сторонського І.О. в частині здійснення працівниками поліції незаконної зупинки водія ОСОБА_1 з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження порушення ним ПДР України, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки згідно ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби не лише у разі порушення водієм ПДР України.

Що стосується покликань адмінправопорушника ОСОБА_1 в частині вчинення працівниками поліції провокуючих дій відносно нього, то такі не знайшли свого підтвердження.

Крім цього, відсутність безперервності відеозапису, визначеного Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 р. "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", не може бути підставою закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, вчинення якого стверджується наведеними вище доказами,які в своїй сукупності доводять винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом».

Оцінені судом докази доводять винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.5 ПДР України.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях адмінправопорушника ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вчинений проступок на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою АДРЕСА_2 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою АДРЕСА_2 , в доход держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлений 29.07.2025 року в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області.

Суддя Мусієвський В.Є.