21.07.25 Справа № 469/824/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року с-ще Березанка

Суддя Березанського районного суду Миколаївської області Гапоненко Н.О., за участю секретаря судового засідання Якубець С.В., розглянувши в судовому засіданні матеріали, що надійшли від відділення поліції № 8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП,

за ч.1 ст. 164 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 723963 від 07 липня 2025 року, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що він 07 липня 2025 року о 15.10 год. на АДРЕСА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, здійснював продаж тютюнових виробів без наявності ліцензії, чим порушив ч. 4 ст. 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу тютюнових виробів».

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав і пояснив, що відпочивав у своєму автомобілі у с. Коблеве, поряд з ним знаходився його син. У транспортному засобі дійсно знаходились цигарки та пиво, які були придбані ним виключно для особистого споживання, без мети продажу або розповсюдження, та вказані продукти він нікому не продавав. Посилався на відсутність доказів обставин, викладених у протоколі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Встановлений зазначеною нормою порядок складення протоколу про адміністративне правопорушення є гарантією дотримання процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, обізнаності такої особи про складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та його змісту, можливості надання пояснень та клопотань, зауважень до протоколу.

Відповідно до п."а" ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, зокрема, бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, викладеної, зокрема, в рішеннях у справах "Абрамян проти Росії" від 9 жовтня 2008 року (п.34), Селіверстов проти Росії від 25 вересня 2008 року (п.17), положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред"явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Зважаючи на тяжкість адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.164 КУпАП, яким є штраф до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, застосування положень міжнародного права, що регулюють відносини у сфері кримінального провадження, є релевантним і у цій справі.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відомості про нормативний акт, що вимагає ліцензування певного виду господарської діяльності, та власне вид господарської діяльності, який підлягає ліцензуванню, а також обставини, що свідчать про його здійснення, у тому числі відомості про контрагента, ціну і предмет операції, суму отриманого доходу, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні.

Суд не має повноважень вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення та самостійно визначити норму законодавства, яку порушено особою, що притягається до адміністративної відповідальності, та інші обставини, які підлягають встановленню у справі про адміністративне правопорушення.

Зазначене узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні у справі Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04).

У зв"язку з недопустимістю протоколу про адміністративне правопорушення інші наявні у матеріалах справи докази є недостатніми для встановлення наявності ознак складу адміністративного правопорушення.

Суд також зважає на те, що наявний у матеріалах справи рапорт працівника поліції на ім"я начальника управління поліції про виявлення порушення та складення протоколу про адміністративне правопорушення є внутрішнім документом органу поліції, доповіддю про подію, та не може вважатися доказом у справі у розумінні ст.251 КУпАП, виходячи також з того, що рапорт не містить обов"язкових реквізитів службового документа, зокрема, дати його складення.

Відповідно до акта про вилучення тютюнових виробів та іншої алкогольної продукції від 07 липня 2025 року, в с.Коблево у ОСОБА_1 вилучено тютюнові вироби та пиво різного найменування.

Вказаний акт не містить підстав, місця та часу вилучення, відомостей про місце зберігання вилученого майна, наявності додатків (фототаблиці тощо), а тому не може вважатися належним доказом.

Суд не бере до уваги як доказ наявні у матеріалах справи фотознімки із зображеннями пачок цигарок, пляшок та автомобіля з підстав їх неналежності та недопустимості, оскільки вказані фотознімки не містять відомостей про час та місце фотографування, походження фототаблиці (технічний засіб, яким здійснювалась фотозйомка, процесуальну дію, якою супроводжувалась фотозйомка, тощо).

Докази того, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, у матеріалах справи відсутні.

Виходячи з викладеного, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 252, 280, 283, п.3 ст.284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником або захисником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: