П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Литвина С. Й., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП,

встановив:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №694464 від 17.05.2025 вбачається, що 09.04.2025 близько 18 год. 50 хв. за адресою: м. Ужгород, вул. Баб`яка, 7, ОСОБА_1 здійснив пошкодження транспортного засобу марки Лексус, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Потерпілий ОСОБА_2 .

Судові засідання у цій справі були призначені на 19.06.2025, 30.06.2025, 02.07.2025, 14.07.2025, 18.07.2025, 22.07.2025, 25.07.2025.

У судових засіданнях ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнавав. Зазначив, що 09.04.2025 він рухався на автомобілі по вулиці Баб`яка і його підрізав транспортний засіб Лексус, пошкодивши його транспортний засіб. У поліцію він за цим фактом не звертався. Заперечує свою причетність до пошкодження автомобіля Лексус.

Присутній у судовому засіданні 30.06.2025 ОСОБА_2 повідомив, що 09.04.2025 він рухався з вулиці Капушанської у напрямку вул. Баб`яка. Під час руху у нього виникло непорозуміння з водієм іншого авто ОСОБА_1 . Однак, він продовжив рух і поїхав до магазину «Епіцентр». Після того, як покинув «Епіцентр» поїхав по власних справах і вже пізніше виявив подряпину на автомобілі. З відеозапису з камер спостереження магазину Епіцентр встановив, що автомобіль пошкодив ОСОБА_1 , з яким у нього виник конфлікт на дорозі. Заперечив подію дорожньо-транспортної пригоди, на яку вказував ОСОБА_1 .

Водночас зазначив, що за фактом пошкодження його транспортного засобу було відкрито кримінальне провадження, просив витребувати вказані матеріали для дослідження у судовому засіданні. Представник потерпілого, адвокат Мишинчук В. В., подав письмове клопотання про витребування матеріалів щодо розгляду звернення ОСОБА_2 за фактом події.

Постановою судді від 02.07.2025 задоволено клопотання представника потерпілого ОСОБА_2 , адвоката Мишинчук В. В., та витребувано від Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області відомості про прийняте рішення за заявою ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення від 08.05.2025 (талон-повідомлення №14454), та оригінали або належним чином засвідчені копії матеріалів розгляду поданої заяви про кримінальне правопорушення.

Вказані матеріали надійшли до суду 22.07.2025.

18.07.2025 захисником, адвокатом Литвином С. Й., подано клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було порушено передбачений ч. 2 ст. 254 КУпАП строк складання протоколу.

У судові засідання, призначені на 22.07.2025 та 25.07.2025 ОСОБА_2 , який був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, про що у матеріалах справи наявні підтвердження, не прибув, про причини неявки не повідомив.

22.05.2025 від представника ОСОБА_2 , адвоката Мишинчука В. В., надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване його вибуттям у відрядження, доказів цього судді не надано.

Розглянувши клопотання адвоката Мишинчука В. В. про відкладення розгляду справи, суддя констатує, що у цій справі було призначено сім судових засідань, сторони у справі надали суду пояснення з приводу подій, які відбулися 09.04.2025, також сторони мали можливість надати всі наявні у них докази у справі; водночас суддя на вимогу представника Штефаньо В. П. витребував матеріали кримінального провадження. Отже, сторони за вказаний час мали можливість повною мірою реалізувати свої процесуальні права під час розгляду даної справи. З огляду на викладене, враховуючи, що потерпілий ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про два попередні судові засідання, для участі у них не прибув, а до поданого клопотання доказів вибуття представника у відрядження не долучено, розцінює його як спосіб затягування розгляду справи. Враховуючи викладене, суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу за відсутності потерпілого ОСОБА_2 та за відсутності його представника.

У судовому засіданні 25.07.2025 захисник, адвокат Литвин С. Й., подав документи, отримані ним з Ужгородського РУП, які містилися у матеріалах справи за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 від 29.04.2025 щодо пошкодження його транспортного засобу.

Розглянувши клопотання захисника, адвоката Литвина С. Й., про закриття провадження у справі з підстав порушення передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП строку складання протоколу суд констатує таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі; 10) проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу.

З досліджених матеріалів встановлено, що особа ОСОБА_1 , який може бути причетний до адміністративного правопорушення, була встановлена 29.04.2025, що підтверджується його поясненням, наданим дізнавачу Ужгородського РУП 29.04.2025.

Також встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, який розглядається, був складений 27.05.2025, тобто майже через місяць після встановлення особи, яка може бути причетна до адміністративного правопорушення.

При вирішенні цього клопотання, враховую, що стаття 247 КУпАП не визначає серед підстав закриття провадження у справі порушення строків складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас, під час розгляду цієї справи було встановлено, що за фактом вказаної події було відкрито кримінальне провадження, під час якого було складено прокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

З огляду на наведені обставини, доходжу висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про закриття провадження у справі з підстав порушення строків складання постанови про адміністративне правопорушення.

Розглянувши наявні матеріали, заслухавши надані сторонами пояснення, доходжу таких висновків.

Згідно статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 ч. 1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Стаття 173 КУпАП встановлює, що дрібним хуліганством є: нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Аналіз змісту диспозиції статті 173 КУпАП дозволяє стверджувати про те, що об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. При цьому норма статті 173 КУпАП не дає однозначного визначення, що саме підпадає під поняття «інших подібних дій», що порушують громадський порядок і спокій громадян, та в чому саме проявляється хуліганський мотив дій особи, а тому це потребує з`ясування і конкретизації у кожній справі, яка вирішується судом.

З об`єктивної сторони хуліганство, характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства, тобто хуліганським мотивом.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від кримінальних правопорушень проти особи.

Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені у диспозиції статті 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення дії, мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення, а відтак відсутність у діях особи хуліганського мотиву виключає відповідальність за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи суддею встановлено, що на підтвердження факту допущенного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області надано:

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №694464 від 17.05.2025 у якому зазначено, що 09.04.2025 близько 18 год. 50 хв. за адресою: м. Ужгород, вул. Баб`яка, 7, ОСОБА_1 здійснив пошкодження транспортного засобу марки Лексус, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Потерпілий ОСОБА_2 ;

повідомлення (заява) ОСОБА_2 від 08.05.2025 про вчинене кримінальне правопорушення, у якому зазначено, що 29 квітня 2025 року близько 18 год. 50 хв. на парковці, що знаходиться перед торгівельним центром Епіцентр в м. Ужгород, по вул. вул. Миколи Бобяка (Баб?яка), 7/1, мали місце події, які містять ознаки кримінально караного діяння, а саме незнайома йому особа, проходячи повз належний йому транспортний засіб марки Lexus NX 350 h, д.н.3. НОМЕР_1 , невідомим гострим предметом здійснила навмисне пошкодження лакофарбового покриття згаданого транспортного засобу. Вказує, що можливим мотивом його дій могла стати ситуація, яка відбулася за 15-20 хв. до вищезгаданої події, коли він на своєму автомобілі виїжджав з заправки Елерон, з другорядної дороги на головну. При цьому автомобілі на головній дорозі рухалися дуже повільно через затор. Включивши лівий сигнал повороту він повільно рухався на головну дорогу. Після того, як побачив безпечну відстань між автомобілями, намагався плавно виїхати на головну дорогу. Але не зміг цього зробити, так як транспортний засіб позаду (Тойота Авенсіс, д.н.з. Угорщини НОМЕР_2 ), різко натиснув на газ перешкоджаючи мені здійснити згаданий маневр. Після чого ОСОБА_2 зупинився, а автомобіль який був позаду намагався притиснути його до узбіччя. Відкривши вікно він ввічливо попросив його пропустити, після чого мав можливість завершити маневр. Вказує, що потім поїхав в Епіцентр. Подальші події, що мали місце зафіксовані камерами відеоспостереження ТОВ «Епіцентр К». Просить внести відповідні відомості до ЄРДР;

адвокатський запит від 07.05.2025, адресований ТОВ «Епіцентр К» про надання записів з камер спостереження;

відповідь на запит від 29.05.2025;

пояснення ОСОБА_1 від 27.05.2025, в яких повідомив, що 29.04.2025 року близько 18 год. 00 хв. він рухався на своєму транспортному засобі марки «Тойота Авенсіс» угорської реєстрації д.н.з. « НОМЕР_2 » темно синього кольору, повертаючи зі сторони кругу по вул. Капушанська на вул. Баб?яка в м. Ужгород. При русі під час затору біля з?їзду в АЗС він побачив, що транспортний засіб марки «Lexus» золото-бронзового кольору підрізав його в русі, та спровокував ДТП, та своїми діями пошкодив йому праве переднє крило та колесо. Після цього, водій вказаного т/з почав вигукувати та висловлювати погрози в його сторону. Після чого, водій вказаного транспортного засобу заїхав на стоянку ТЦ «Епіцентр», що за адресою м. Ужгород, вул. Баб?яка, 7. Після чого ОСОБА_1 поїхав по своїм справам, та близько 18 год. 50 хв. повернувся до ТЦ «Епіцентр», де пішов в торговий зал. Вийшовши з торгового центру, побачив на стоянці автомобіль марки «Lexus», який перед цим здійснив пошкодження мого авто та покинув місце події. Для того аби впевнитись чи це цей автомобіль, підійшов ближче та пройшовся біля цього авто, після чого поїхав додому;

відеозаписи та фотографію, які містяться на флеш-носії USB 32Gb «SanDisk». На фотографії та одному з відеозаписів, розміщених на флеш-носії, зображено пошкодження лакового покриття автомобіля. З дослідженого відеозапису з камери спостереження, на якому зафіксовано зону парковки магазину Епіцентр у період з 18:53:03 год. по 18:55:55 год. 29.04.2025 встановлено, що ОСОБА_1 на автомобілі темного кольору заїхав у паркувальну зону магазину Епіцентр, зупинився, вийшов з машини, відкрив багажник, взяв якийсь предмет, після чого закрив багажник та направився до магазину. Пробувши там близько 15 секунд, вийшов з нього, та перейшовши пішохідний перехід, пройшов повз автомобіль, який належить ОСОБА_2 , обійшовши його ззаді, пішов у напрямку свого автомобіля. З дослідженого відеозапису з камери спостереження, на якому зафіксовано зону входу до магазину Епіцентр у період з 18:54:24 год. по 18:55:23 год. 29.04.2025 встановлено, що ОСОБА_1 зайшов у магазин, через 15 секунд вийшов з нього, через пішохідний перехід пішов пройшов у напрямку автомобіля, який належить ОСОБА_2 , пройшовши автомобіль, повернув праворуч. З відео також вбачається, що ОСОБА_1 під час руху пішохідним переходом переклав з лівої руки у праву якийсь предмет;

рапорт ст. ДОП СДОП ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенента поліції Суковича С. від 27.05.2025.

У судовому засіданні були також досліджені матеріали кримінального провадження № 0001117 від 29.05.2025, з яких вбачається, що 21.05.2025 старшим слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Лєбедєвою К. Ю. було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, з тих підстав, що завдана шкода не пеервищує у 250 і більше разів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відтак дії не підпадають під ознаки кримінального правопорушення. Водночас зазначено, що відносно ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України(конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 №1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно з якою «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з вказаною позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно вимог статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З досліджених під час розгляду справи доказів, зокрема, переглянутих відеозаписів, неможливо встановити вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на пошкодження автомобіля, який належить ОСОБА_2 .

Так, дійсно, з переглянутих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 , вийшовши з магазину «Епіцентр» пройшов повз автомобіль ОСОБА_2 , однак дій, які б з високою долею вірогідності та поза розумним сумнівом могли свідчити про те, що в цей час він вчинив дії, спрямовані на пошкодження автомобіля, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведені вище обставини, приходжу до висновку, що Ужгородським РУП не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на пошкодження транспортного засобу марки Лексус з хуліганських мотивів.

Викладене у своїй сукупності свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а також правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись статтею 9, 10, 173, 245, 247, 251, 280 КУпАП, суддя

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. В. Чепка