Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/480/25 Головуючий у суді І інстанції: Голосеніна Т.В.
Категорія: ст.121 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

за участю:

представника особи, яка притягається до відповідальності - Ковальова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький в режимі відео конференції апеляційну скаргу адвоката Ковальова А.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.06.2025, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомий, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.06.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк тримісяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Згідно постанови суду 18 квітня 2025 року о 22 год. 15 хв. у м. Олександрії по пр. Соборний, 51, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2114, державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому на розсіювачах світлових приладів нанесено покриття або тонування, що зменшує їх прозорість або світлопропускання. Правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП відповідно до постанови серії ЕНА № 2253828 від 27.05.2024. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 31.4.3 «ґ» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Ковальов А.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що вимоги до технічного стану КТЗ, а також методи контролювання та порядок оформлення результатів контролювання встановлені ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» (затверджено наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.12.2010р. № 630) (далі - ДСТУ 3649:2010).

У відповідності до п. 5.1 ДСТУ 3649:2010 технічний стан КТЗ повинен відповідати вимогам законодавства, чинних нормативних документів щодо безпеки дорожнього руху й охорони навколишнього середовища та вимогам підприємства-виробника.

Як встановлено п. 6.1.2 ДСТУ 3649:2010, не дозволено застосовувати зруйновані та з тріщинами на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах ПЗС, установлювати будь-які пристрої, що обмежують їхню видимість, наносити покриви на ПЗС (тонування, фарбування тощо), що зменшує світлопропускання, змінює їхню силу світла, світлорозподіл або колір.

Отже, ключовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП є не сам факт нанесення будь-яких покривів на ПЗС (тонування, фарбування тощо), а саме зменшення їх світлопропускання, зміна сили світла, світлорозподілу або кольору.

За приписами п. 8.1 Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методи такої перевірки (затверджений наказом Мінінфраструктури України від 26.11.2012р. № 710, зареєстрований в Мінюсті України 25.12.2012р. за № 2169/22481) зовнішні світлові прилади та сигналізатори їх вмикання мають відповідати вимогам виробника КТЗ, Європейської угоди, відповідних Правил ЄЕК ООН № 48, доданих до Угоди, ПДР, документів з питань переобладнання відповідно до Порядку переобладнання.

Пунктом 8.2 вказаних Вимог встановлено, що технічний стан зовнішніх світлових приладів ТЗ категорій М, N1,0 має відповідати вимогам виробника, Європейської угоди. Правил ЄЕК ООН № 48, доданих до Угоди, ПДР, вимогам пункту 6,1 ДСТУ 3649:2010.

За приписами ч. 1 розділу 5 Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методи такої перевірки (затверджені наказом Мінінфраструктури України від 26.11.2012р. № 710, зареєстрований в Мінюсті України 25,12.2012р. за № 2169/22481) - (далі Вимог) фари, передні та задні габаритні ліхтарі, бічні габаритні ліхтарі, контурні вогні та денні ходові вогні, стоп-сигнали, покажчики повороту та аварійний сигнал передні протитуманні фари та задні протитуманні ліхтарі, ліхтарі заднього ходу ліхтарі освітлення заднього номерного знака, світловідбиеачі, видимі (світловідбивні) позначки та маркувальні таблички, сигнальні індикатори, обов`язкові для приладів зовнішнього освітлення перевіряєтеся візуально, а за необхідності перевіркою функціонування шляхом вмикання та з використанням відповідного обладнання.

Згідно з ч. 4 розділу 5 Вимог вбачається, що відповідність вимогам щодо наявності та розташування обов`язкових ПЗС, встановлення додаткових ПЗС, режиму роботи ПЗС, стану ПЗС, замінених ПЗС, сигналізаторів вмикання ПЗС, кількості ПЗС, кольору ПЗС, вимог щодо джерел світла ПЗС, призначення ПЗС, вмикання ПЗС перевіряють органолептично.

Дозволено використовувати засоби вимірювальної техніки з орієнтувальним пристроєм (наприклад реглоскоп), який забезпечує результати випробувань, еквівалентні результатам, отриманим за допомогою контрольного екрана.

Поліцейський на місці зупинки транспортного засобу не використовував жодних технічних приладів для перевірки наявності тонування та його прозорості (світлопропускання), а висновок щодо зменшення таким покриттям або тонуванням прозорості або світлопропускання зовнішніх світлових приладів фактично носить характер припущення, на що місцевий суд належної уваги не звернув.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на іі користь.

Частиною 2 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод регламентовано, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову судді суду першої інстанції - змінити, з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 4 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Частина 1ст.121 КУпАП встановлюють відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності:

1. системи гальмового або рульового керування;

2. тягово-зчіпного пристрою;

3. зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) ;

4. інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється;

5. переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Пунктом 31.4.3 «ґ» Правил дорожнього руху України встановлено заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 304799 від 18.04.2025, яким підтверджується, що 18 квітня 2025 року о 22 год 15 хв у м. Олександрії по пр. Соборний, 51, ОСОБА_1 , мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 ;

- довідкою Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 21.04.2025 про наявність повторності, відповідно до якої ОСОБА_1 27травня 2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП згідно з постановою серії ЕНА № 2253828;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2253828від 27.05.2024, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, в саме водій керував транспортним засобом у якого був відсутній передбачений конструкцією автомобіля замок багажника;

- довідкою Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 21.04.2025 про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

- відеозаписами події, на яких зафіксовано зупинку транспортного засобу ВАЗ-2114, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та візуально вбачається наявність додаткового тонування чи покриття задніх фар.

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ-2114, державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому на розсіювачах світлових приладів нанесено покриття або тонування, що зменшує їх прозорість або світлопропускання.

В той же час матеріали справи не містять доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченої ч. 4 ст. 121 КУпАП, як повторність правопорушення, оскільки відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2253828від 27.05.2024, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за:

- керування транспортним засобом у якого був відсутній передбачений конструкцією автомобіля замок багажника,

Тобто, згідно попередньої постанови ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності не за факт керування транспортним засобом на якому на розсіювачах світлових приладів нанесено покриття або тонування, що зменшує їх прозорість або світлопропускання.

За таких підстав, відсутня ознака повторності, оскільки стаття передбачає в даному випадку спеціальну повторність тобто потворність певного конкретного діяння з будь-якого переліку, передбаченогоч. 1 ст. 121 КУпАП

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою "внутрішнього переконання" чи системою "поза межами розумного сумніву", який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адмінправопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

За статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, дій ОСОБА_1 слід кваліфікувати, як вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою на якому на розсіювачах світлових приладів нанесено покриття або тонування, що зменшує їх прозорість або світло пропускання.

За таких підстав, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня кваліфікуюча ознака повторності, а тому його дії необхідно пе5рекваліфікувати на ч. 1 ст. 121 КУпАП, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, скасувавши постанову суду першої інстанції, змінити в частині кваліфікації дій та накладення адміністративного стягнення, постановивши нову.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд, відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП, бере до уваги характер вчиненого правопорушення, характеризуючі дані ОСОБА_1 , та дійшов висновку про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ковальова А.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП, - змінити в частині кваліфікації дій та накладення адміністративного стягнення за ч.5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян., що складає 340 гривень.

В решті постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.06.2025, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук