Дата документу 25.07.2025
Справа № 334/5890/25
Провадження № 3/334/2160/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з УПП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2025 о 00 год. 06 хв. в м. Запоріжжі по вул. Звенигородська, 2 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Про вчинене правопорушення 10.07.2025 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 386781 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні не визнав, пояснив, що 10.07.2025 о 00 год. 06 хв. в м. Запоріжжі по вул. Звенигородська, 2 він керував транспортним засобом Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування працівники поліції вирішили, що він був в стані алкогольного сп`яніння, тому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Він відмовився проходити огляд за допомогою технічного приладу Alcotest Drager 6820, оскільки алкоголю не вживав, а також виходячи із ситуації, що склалась на місця зупинки транспортного засобу. Однак у медичному закладі пройти огляд на стан сп`яніння йому не було запропоновано, чим порушено порядок огляду на стан сп`яніння.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 386781 від 10.07.2025, відповідно до якого водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу;

- рапорт поліцейського в. 1 р.1 б. 3 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції І. Давидова, згідно якого 10.07.2025 о 00 год. 06 хв. в м. Запоріжжі по вул. Звенигородська, 2 було зупинено транспортний засіб Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого почав неадекватно себе поводити, відмовився надати документи. Під час спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних заходів, в якому зазначено, що огляд за допомогою Alcotest Drager 6820 не проводився у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських апаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою;

- відеозапис з місця події, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 та в медичному закладі у лікаря нарколога.

Відеозаписом з місця події спростовуються відомості, викладені у рапорті поліцейського про те, що водій ОСОБА_1 відмовився надати документи, однак в повній мірі підтверджується, що водієві ОСОБА_1 було повідомлено про наявність ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано спочатку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, від чого ОСОБА_1 відмовився, після чого йому було запропоновано пройти такий огляд в медичному закладі у лікаря нарколога, від чого ОСОБА_1 також відмовився. Наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння також роз`яснювалися.

Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже огляд такої особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди такої особи на проведення зазначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції внаслідок виявлення передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 та в медичному закладі. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до них матеріалах.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія.

Працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст. ст. 254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Суд не бере до уваги надані ОСОБА_1 результати токсикологічного дослідження № 2751, згідно з якими при дослідженні етанол не виявлений, оскільки дата взяття біоматеріалу для цього дослідження 17.06.2025. Крім того, суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення полягає не у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, доказом на спростування чого можуть бути результати токсикологічного дослідження, а у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, яке є закінченим з моменту такої відмови. Для кваліфікації такого правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не має значення, перебуває чи ні така особа в стані алкогольного сп`яніння.

Надані ОСОБА_1 медичні документи (витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, рекомендації з індивідуальної програми реабілітації військовослужбовця ОСОБА_1 як особи з третьою групою інвалідності) беруться судом до уваги як документи, що стосуються особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак не виключають наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оцінивши наведені докази, суд визнає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною, в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим, вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.

Що стосується додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Статтею 30 КУпАП передбачено позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові, в т.ч. права керування транспортними засобами.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом не отримував.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Отже, правова природа додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини ст. 130 КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Підхід щодо неможливості призначення додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету стягнення, а відтак враховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 126, 130 КУпАП, суд може призначити додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративного правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

З урахуванням викладеного, відносно ОСОБА_1 підлягає застосуванню додаткове адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до ст.4 п.2 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ч.1 ст.130, ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Роз`яснити, щовідповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Турбіна Т. Ф.