Справа № 456/3425/25
Провадження № 3/456/1367/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

22 липня 2025 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н. М. ,розглянувши матеріали, які надійшли від Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2025 року близько 20 год. 30 хв. у с. Добрівляни, вул. Довга, 51, Стрийський район, Львівська область, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda 6» з д.н.з. НОМЕР_1 , був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив зіткнення із бетонною огорожею, в наслідок чого автомобіль та огорожа отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, чим порушив п.1.5. ПДР,п.2.3.6. ПДР, п.12.1. ПДР.

Крім того, 06.06.2025 року о 20 год. 30 хв., у с. Добрівляни, вул. Довга, 51, Стрийський район, Львівська область, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda 6» з д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши ДТП , а саме здійснив зіткнення із бетонною огорожею, не повідомив підрозділ Національної поліції про пригоду, залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10.а ПДР.

Незважаючи на неодноразові виклики, правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

З метою недопущення повторного відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлений законом, з метою недопущення затягування справи, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, зокрема, приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, та керуючись приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявними матеріалами справи, оскільки це не суперечить положеннями ч.2 ст.268 КУпАП, згідно яких при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією статті 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В свою чергу, диспозицією статті 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст.251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Так, крім особистого визнання, винаОСОБА_1 у вчиненні даних правопорушення доведена протоколами серії ЕПР1 №353747 від 06.06.2025 року, серії ЕПР1 №353797 від 06.06.2025 року, копією постанови серії ЕПР1 № 353788, постановою №726491 від 06.06.2025 року, рапортом працівника поліції від 06.06.2025 року, схемою місця ДТП від 06.06.2025 року, поясненнями, наданими особами ОСОБА_2 від 06.06.2025 року, а також поясненнями ОСОБА_3 від 06.06.2025 року.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

А відтак, суд приходить до висновку, що в діяхОСОБА_1 , наявний склад адміністративних правопорушень, передбаченихст. 124, ст. 122-4 КУпАП, оскільки останній

вчинив дорожньо-транспортну пригоду, що призвело до пошкодження транспортних засобів та після дорожньо-транспортної пригодизалишив місце події.

Враховуючи наведене, особу порушника, вбачаю в його діях ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАПта відповідно до ст. 36 КУпАП остаточно піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що правопорушник користується встановленими законодавством пільгами, передбаченими ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» на підставі яких, його звільняється від сплати судового збору.

Відтак, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з правопорушникаОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 605,60 грн..

Керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП і притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Назар ЯНІВ